Dub-poesi
From Wikipedia, the free encyclopedia
Dub-poesi eller dub-dikting (engelsk dub poetry) er ei musikk-inspirert form for lyrikk som oppstod på Jamaica og i England tidleg på 1970-talet.[2] Ho utvikla seg frå toasting over reggae og dub-musikk, der ein sa, messa eller song fram improvisert tekst over intstrumentalspor laga av reggaelåtar. Dub-dikting er førebudd tekst som kan framførast til slike riddimspor, eit band eller utan musikk.
Dis poem, shall speak of the wretched sea
That washed ships to these shores
Of mothers cryin' for their young swallowed up by the sea
Dis poem shall say nothin' new
Dis poem shall speak of time
Time unlimited time undefined
Dis poem shall call names
Names like Lumumba, Kenyatta, Nkrumah
Hannibal, Akenaton, Malcolm, Garvey, Haile Selassie
Dis poem is vexed about apartheid, rascism, fascism
The Klu Klux Klan riots in Brixton Atlanta, Jim Jones
Mutabaruka: «Dis poem»[1]
Dub-poesi blir vanlegvis framført på jamaicansk patwa eller karibisk-påverka engelsk. Medan ho ofte er ei munnleg form som blir framført på ein scene eller spelt inn på plate, er det også blitt stadig vanlegare å gje ut diktinga som rein tekst.[2] Tema i diktinga er ofte politiske, og ein kan ta opp emne som rasisme og politivald. Ein kan også skildra livet, musikk, sex eller ganja (marihuana). Rastafarianisme er ei viktig inspirasjonskjelde.[2]