From Wikipedia, the free encyclopedia
Rodas koloss bija milzīga statuja Rodas salā (280.–226.p.m.ē.), viens no septiņiem pasaules brīnumiem.
Statuja bija uzcelta par godu Saules dievam Hēlijam. Tās autors bija Haress no Lindas, kas vadīja statujas veidošanas darbus no 292. līdz 280. gadam p.m.ē. Statuja bija veidota no bronzas plāksnēm uz akmens un dzelzs konstrukcijām. Tiek uzskatīts, ka kolosa augstums bija 70 olektis (aptuveni 32 metri). Tas stāvēja pie ieejas pilsētas ostā. Daudzi zinātnieki uzskata, ka koloss nevarēja atrasties tieši virs ieejas ostā, kā tas ir attēlots daudzās ilustrācijās.[1]
225. gadā p.m.ē.[2] statuja sabruka zemestrīces laikā. Daļa no kolosa saglabājās līdz 654. gadam, kad Rodas salu iekaroja arābi, kas bronzu un dzelzi, no kā bija veidota statuja, pārkausēja un pārdeva. Leģenda vēsta, ka kolosa atlieku uzpircējam vajadzēja aptuveni 900 kamieļu, lai tās varētu aizvest prom.[3]