From Wikipedia, the free encyclopedia
Interjers (franču: intérieur, no latīņu: interior — 'iekšējs', pretstats eksterjeram) ir arhitektonisks un māksliniecisks ēkas iekštelpu noformējums, nodrošinot cilvēkam estētisku baudījumu un komfortablus dzīves apstākļus; ēkas vai atsevišķas istabas iekšējā telpa, kura arhitektonisko risinājumu nosaka tās funkcionālais pielietojums. Glezniecībā interjers ir viens no žanriem, kas attēlo iekštelpu skatus.[1]
Interjera dizaina pamatā ir pragmatisko un māksliniecisko ideju sintēze, kas virzīta cilvēka dzīves apstākļu uzlabošanai pilnīgā, estētiski ideālā veidā. Interjeru veido trīs sastāvdaļas:
Mūsdienu interjera dizains raksturojas ar dažādām, ārēji pat pretrunīgām tendencēm. No vienas puses tas raksturojas ar tieksmi maksimāli piesātināt interjera telpu ar tehniskām iekārtām un speciālām sistēmām (termoregulācijas sistēmas, datortehnika u.c.), bet no otras puses ar "tuvošanos" dabai, iekļaujot interjerā savvaļas-dabas komponentes (telpaugus, peldbaseinus, reljefa daļas, caurspīdīgus klājumus un sienas, kas atver interjeru dabas videi).