![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/cd/Campbell3.jpg/640px-Campbell3.jpg&w=640&q=50)
Kempbela salas
Jaunzēlandes salas Subantarktikā / From Wikipedia, the free encyclopedia
Kempbela salas (angļu: Campbell Islands) ir Jaunzēlandei piederoša neapdzīvotu vulkānisku salu grupa Klusā okeāna dienvidos Subantarktikā, administratīvi daļa no Jaunzēlandes Ārējām salām. Izvietojušās ap 700 km uz dienvidiem no Jaunzēlandes Dienvidsalas, un, neskaitot Antarktiku, Kempbela salas ir vistālāk dienvidos izvietotā Jaunzēlandes teritorija. Arhipelāgu veido galvenā Kempbela sala, kas aizņem 112,7 km² no 113,3 km² kopējās salu grupas platības. Otra lielākā Dentas sala ir tikai 0,26 km² liela.[1] Kopš 1998. gada kopā ar pārējām Jaunzēlandes Subantarktikas salām pasludinātas par UNESCO Pasaules mantojuma vietu.[2]
Kempbela salas | |
---|---|
Campbell Islands | |
![]() Kempbela salas ainava | |
Ģeogrāfija | |
Izvietojums | Indijas okeāns |
Koordinātas | 52°32′0″S 169°11′0″E |
Salu skaits | 7 |
Platība | 113,3 km² |
Augstākais kalns |
Hani kalns 558 m |
Administrācija | |
![]() | |
![]() |
Kempbela salu 1810. gada janvārī atklāja austrāliešu kapteinis Frederiks Haselboro ar kuģi Perseverance un nosauca to kuģa īpašnieka Roberta Kempbela (Robert Campbell) vārdā. Pats Haselboro tā paša gada 4. novembrī noslīka pie salas krastiem kuģa vārdā nosauktajā Preseverensa līcī. Kempbela salā 2. pasaules kara laikā tika ierīkota novērošanas stacija, kas vēlāk pārveidota par meteostaciju, kas darbojās līdz 1995. gadam, kad aizstāta ar automātisku.