Hipatija hronika
From Wikipedia, the free encyclopedia
From Wikipedia, the free encyclopedia
Hipatija hronika jeb arī Ipatija hronika (baltkrievu: Іпацьеўскі летапіс; krievu: Ипатьевская летопись; ukraiņu: Іпатіївський літопис) ir baznīcslāvu valodā pārrakstīts vairāku senāku Kijivas Krievzemes hroniku apkopojums. Tas ir otrs vecākais senkrievu hroniku apkopojums pēc t.s. Laurentija hronikas.
Vienu no hronikas norakstiem, kas glabājās Krievijas Zinātņu akadēmijas bibliotēkā Pēterburgā, 1809. gadā izpētīja krievu vēsturnieks Nikolajs Karamzins. Viņš to nosauca par Hipatija hroniku, atbilstoši Kostromas klostera nosaukumam, kur tas agrāk bija glabājies. Vēsturnieki uzskata, ka hronika uzrakstīta uz papīra, kas izgatavots pirms 1428. gada,[1] kaut arī zināms, ka otrs šīs hronikas noraksts jeb t.s. Hļebņikova noraksts (Хлебниковский список) tapis Polijas-Lietuvas kopvalsts izveides laikā pēc 1550. gada Kijivas Pečoru klosterī. Saglabājušies arī t.s. Pogodina noraksts (Погодинский список, ap 1620), t.s. Jarocka noraksts (Список Яроцкого, ap 1651), t.s. Jermolaja noraksts (Ермолаевский список, ap 1710), t.s. Krakovas noraksts no Pogodina noraksta (ap 1795).
Hipatija hronika patiesībā ir triju senāku Kijivas Krievzemes hroniku norakstu apkopojums:
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.