Fundamentālisms
From Wikipedia, the free encyclopedia
From Wikipedia, the free encyclopedia
Fundamentālisms (latīņu: fundāmentum — 'pamats') ir konservatīva reliģiska kustība, ko raksturo strikta pakļaušanās svēto rakstu burtiskai izpratnei. Sākotnēji kopš 19. gadsimta šis jēdziens tika izmantots, lai apzīmētu amerikāņu protestantus, kuri uzstāja uz Bībeles precīzumu un nemaldīgumu, tomēr 20. gadsimta beigās jēdziens ieguva plašāku nozīmi, lai raksturotu līdzīgu ideju rašanos citās reliģijās[1] un arī nereliģiskos uzskatos.
Šis termins ir izmantots, lai plašāk apzīmētu līdzīgas kustības jebkurā laika posmā, kas ir vērsušās pret politiskām, sociālām un reliģiskām pārmaiņām, iestājoties par tradicionālu reliģiju. Noteiktas grupas, piemēram, jezuīti un vahābisti, ir vēsturiski īstās ticības aizstāvju piemēri. Tomēr fundamentālisms pēc definīcijas ir moderns fenomens, tāpēc, ka tas vēršas pret mūsdienīgumu. Modernizācijas jaunākā izteiksme ir globālisms, kas ir unikāls vēsturisks process. Tas rada jaunus draudus tradicionālajai reliģijai, tomēr atver jaunas iespējas reakcionāru reliģisku kustību plaukšanai.
Pēc Pītera Heriota, fundamentālisma ideoloģijā ir vērojamas vairākas raksturīgas iezīmes, tomēr jāņem vērā, ka visām piecām minētajām iezīmēm nav jābūt novērojamām, lai reliģisku kustību varētu saukt par fundamentālistisku.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.