Kolkata, anksčiau – Kalkuta (beng. কলকাতা = Kolkātā, hind. कोलकाता, angl. Kolkata, Calcutta) – miestas Indijos šiaurės rytuose, Gangos–Brahmaputros deltos vakaruose, prie Gangos protakos Hugli; Vakarų Bengalijos valstijos sostinė. Tai didžiausias Indijos uostas ir septintas pagal dydį šalies miestas (o įskaitant aglomeraciją, kurioje 2021 m. gyveno ~15 mln. gyventojų – trečias). Yra geležinkelių mazgas, yra Netadži Subhašo Čandros Bosės tarptautinis oro uostas. Mieste veikia metropolitenas, tramvajai, rikšos.
Kolkata কলকাতা | |
---|---|
![]() | |
Laiko juosta: (UTC+5:30) | |
Valstybė | ![]() |
Valstija | Vakarų Bengalija |
Įkūrimo data | 1690 |
Gyventojų | 4 496 694 |
Plotas | 206 km² |
Tankumas | 21 829 žm./km² |
Altitudė | 9 m |
Pašto kodas | 700001–700157 |
Tinklalapis | |
![]() | Kolkata |
Miesto globėjas (-ai) | Kali |
Kolkata – stambus prekybos ir pramonės (džiuto, tekstilės, chemijos, metalo apdirbimo, laivų statybos, poligrafijos, maisto, popieriaus) centras.[5] Taip pat yra naftos perdirbimo fabrikų. Per Kolkatos uostą išvežama daugiausia geležies rūda, plienas, ketus, akmens anglys, džiutas, cukrus, arbata, įvežama – skystasis kuras, mašinos, įvairūs įrenginiai.
Mieste yra daug istorinių pastatų – Viljamo tvirtovė, Didysis parkas (Great Park), daug radžų rūmų, teisėsaugos rūmai, buvę vyriausybės rūmai. 1857 įkurtas Kalkutos universitetas, seniausias iš trijų miesto universitetų. Rabindranatas Tagorė savo dvare įsteigė Visos Indijos universitetą (Wiswa Bharati); yra fizikos mokslinių tyrimų institutas, Kalkutos nacionalinė biblioteka, seniausias šalyje Indijos muziejus (1814 m.), Indijos meno Ašutošo, Birlos pramonės ir technologijų muziejai, Birlos planetariumas, Azijos draugija.
Dauguma miesto gyventojų – bengalai. Yra šiek tiek šnekančių hindi, urdu kalbomis, kinų, nepalų, tamilų, puštūnų, orijų, telugų ir kt.[6] Seniau mieste gyveno ir nemažai britų, graikų, armėnų, žydų. 2011 m. 76,51 % miesto gyventojų buvo hinduistai, 20,6 % – musulmonai, 0,88 % – krikščionys, 0,47 % – džainai.[7]
Išlikęs Viljamo fortas (1702 m.), Rašytojų rūmai (1780 m.), Marmuro rūmai (1855 m.), centrinis paštas (1864 m.), Aukštieji rūmai (1872 m.). Miesto įžymybė – Viktorijos memorialinio muziejaus pastatas (1906–1921 m., architektas V. Emersonas).
Kolkata – svarbus bengalų religinis centras. Pietinėje miesto dalyje yra viena pagrindinių deivės Kali šventyklų – Kalighatas. Tai vieta, kur, pasak legendų, nukritęs nebegyvos Šivos žmonos Satės pirštas. Dabartinė šventykla pastatyta 1809 m. ir yra svarbus piligrimų traukos centras. Miesto šiaurėje yra Dakšinešvaros Kali šventykla, kurioje kunigavo Ramakrišna. Netoli esančiame Belure yra Ramakrišnos misijos būstinė.[8] Taip pat Kolkatoje yra katalikų Šv. Petro katedra (1847 m.), Šv. Jono bažnyčia (1884 m.), musulmonų Nakhodos mečetė (1926 m.), armėnų bažnyčia (1724 m.).
Miesto pavadinimas verčiamas kaip „Kali namai“,[9] arba kildinamas nuo Kalighato.[10]
Bengalai visad miestą vadino Kolkata, bet 2001 m. jis oficialiai taip pervadintas, kad atitiktų vietinį žodžio tarimą.[11]
Kalkuta įsikūrusi trijų gyvenviečių (viena jų – Kalikata – minima 1495 m. istoriniuose šaltiniuose), kurias valdė britų Ost Indijos bendrovė, vietoje. 1686 m. čia buvo įkurta prekybos faktorija, 1696 m. pastatytas Viljamo fortas. Nuo 1707 m. – Bengalijos administracinis centras. 1833–1912 m. buvo Britų Indijos kolonijos administracinis centras (kai sostinė perkelta į Delį).[12] 1864 m. spalio 5 d. ciklonas nusiaubė Kolkatą, paskandindamas apie 300 laivų ir 80 000 žmonių.
XIX a. pab.–XX a. pr. svarbus Indijos kultūrinis ir politinis centras (čia vyko bengalų renesansas, imtos plėtoti Indijos nepriklausomybės idėjos, tautinė kultūra). Nuo 1950 m. – Vakarų Bengalijos valstijos administracinis centras.