From Wikipedia, the free encyclopedia
Elektroninis šlamštas, brukalas,[1] šlamštlaiškiai[2] (angl. spam; nevart. „spamas“) – nepageidaujamos masiškai siunčiamos žinutės, naudojant el. paštą, judriojo ryšio (telefonais siunčiant SMS) ar kitą el. komunikacijos būdus, priemones; nepageidaujama el. reklama.
Masinės nepageidaujamos reklaminės medžiagos siuntimo priemonės pradėtos naudoti žymiai anksčiau nei atsirado bei paplito el. komunikacija. Prekybos agentai, galintys pasiekti daugelį asmenų, esančių tam tikroje vietovėje, įprastu paštu siunčiami lankstinukai, skelbimai ant transporto priemonių, sienų, ir rinkimų reklamos, kita informacija prisidėjo prie „informacinio šiukšlinimo“ (informacinio šlamšto platinimo).
Pirmą karta komercinė reklama internete panaudota 1994 m. – imigracinės („žaliųjų kortelių“) populiarinimas Usenet naujienų grupėse. Vėliau panašios reklamos ėmė plisti el. paštu. Daugelyje šalių įvedus įstatymus, ribojančius nepageidautiną reklamą, kovojant prieš tokias reklamas interneto tiekėjams, e. šlamšto siuntėjai reklamoms persiuntinėti ėmė naudoti Trojos arklius bei virusus.
![]() |
Šio puslapio ar jo dalies stilius neatitinka Vikipedijos kalbos standartų. Jei galite, pakoreguokite stilių, kad tiktų enciklopedijai. Tik tada bus galima ištrinti šį pranešimą. |
Atsiradus skirtingoms elektroninėms bendravimo priemonėms, kiekviena jų pradėta naudoti neprašytiems kontaktams. Atsiradus telefonui, prasidėjo telemarketingas, atsiradus faksui, internetui, el. paštui, mobiliesiems telefonams, šie taip pat pradėti naudoti norint pasiekti daug žmonių vienu metu, o masinė reklama darėsi vis pigesnė.
Elektroninis paštas yra puiki priemonė šlamštlaiškiams platinti. Žinučių pristatymas yra pigus; paslauga naudojasi itin daug žmonių, daug e. pašto adresų galima surinkti automatiniais būdais (adresai skelbiami žiniatinklio puslapiuose, susirašinėjimo sąrašų archyvuose, naujienų grupėse ir t. t.), e. pašto sistema yra decentralizuota (dėl to sunkiau iš karto pastebėti naujo tipo spamą statistiniais metodais). Dėl to el. pašto šiukšlinimas ir yra labiausiai paplitęs.
E. pašto šiukšlinimui gali būti naudojamos labai skirtingos technologijos: nuo primityvių, kai gavėjų sąrašas tiesiog įrašomas į standartinės el. pašto programos gavėjų lauką iki sudėtingų sistemų, nesankcionuotai panaudojančių nekorektiškai administruojamų el. pašto, adresų nukreipimo (SOCKS), proxy serverius, Trojos arkliais ar sistemų pažeidžiamumais platinamais botais ir pan.
E. šlamštui siųsti reikalingi e. pašto adresai bei jų sąrašai. Jų sudarymas ir palaikymas (nebeveikiančių pašalinimas, naujų pridėjimas) yra labai svarbus e. šlamšto siuntėjams. Tam panaudojamos pačios įvairiausios priemonės:
E. šlamšto siuntėjui informacijos platinimas praktiškai nieko nekainuoja, tačiau šlamšto gavėjai patiria žalą. Dideli jų srautai ne tik mažina tinklų pralaidumą, bet pašto gavėjui tenka gaišti laiką, rūšiuojant korespondenciją. Taip pat taikant šį siuntimo metodą dažnai platinamos ir fišingo atakos.
Nepageidaujamo e. pašto žinutės šiuo metu sudaro didesniąją dalį el. pašto srauto.
Priežastys, lemiančios paplitimą:
Daugelyje valstybių e. šlamšto siunti(nėji)mas yra draudžiamas įstatymais, tačiau tokių įstatymų įgyvendinimas yra sudėtingas. Taigi, kova su el. pašto šiukšlinimu yra sudėtinga. Panacėjos nėra. Todėl tenka kombinuoti keletą metodų:
Lietuvoje tikslinių reklamų (komercinių pasiūlymų) siuntimas fiziniams asmenims el. paštu, SMS žinutėmis, Skype ir pan. yra draudžiamas, išskyrus atvejus, kai asmuo pats tokias reklamas yra užsisakęs. Tokį draudimą numato Lietuvos Respublikos reklamos įstatymo 13-asis straipsnis[3]:
Už šio straipsnio pažeidimus yra numatyta bauda nuo 1000 iki 10000 litų.
Vis labiau populiarėjant interneto dienoraščiams, atsirado žmonių, šlamštą platinančių tinklaraščiuose (tokia veikla angl. blog spam). Tai reiškia, jog tinklaraštį aplankęs kito tinklalapio savininkas jame gali palikti reklaminio turinio žinutę su nuorodomis į savo puslapį. Tinklaraščių populiarumui augant kiekvieną dieną, internete atsirado naujas verslas, kurį galima laikyti tiesiog nauju šlamšto platinimo metodu – keletas kompanijų už tam tikrą mokestį siūlo internetinių dienoraščių šiukšlinimo paslaugas. Atsisiuntę reikiamą programinę įrangą, klientai gali pilnai automatizuoti internetinių dienoraščių šiukšlinimo procesą ir tokiu būdu skelbti savo reklamines žinutes tūkstančiuose skirtingų puslapių.
Nors dauguma dienoraščių programų turi apsaugą nuo reklaminio tipo nepageidaujamų žinučių, šlamšto platintojai įdiegę naujas funkcijas savo programinei įrangai kartais sugeba apeiti tinklaraščių savininkų naudojamas apsaugas.
Internete išplitus Google AdSense programai, atsirado vadinamasis „tinklalapio šlamštas“ („šiukšlės“). Programos dėka tinklalapių savininkai gauna pajamų, į savo svetainę įterpdami Google AdSense kodą, pateikiant atitinkamą reklamą tinklalapio lankytojams. Nesąžiningi svetainių valdytojai automatiškai sugeneruoja tūkstančius puslapių su bereikšmiu turiniu, siekdami pasipelnyti, kai šalia beprasmio turinio nepamirštama įterpti ir Google AdSense kodo. Tokiu būdu iš paieškos sistemų atėjusiam vartotojui belieka paspausti ant rodomos reklamos, kadangi automatizuotai sukurtas tinklalapis, jame esanti informacija – beprasmė (jame nėra jokio prasminio turinio, rišlumo, logikos).