![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/17/Gustave_Caillebotte_-_Paris_Street%253B_Rainy_Day_-_Google_Art_Project.jpg/640px-Gustave_Caillebotte_-_Paris_Street%253B_Rainy_Day_-_Google_Art_Project.jpg&w=640&q=50)
Paryžius, lietinga diena
From Wikipedia, the free encyclopedia
„Paryžius, lietinga diena“ (pranc. Rue de Paris, temps de pluie) – aliejiniais dažais tapytas 1876–1877 m. impresionisto prancūzo dailininko Gustave Caillebotte paveikslas.
Paryžius, lietinga diena | |
---|---|
![]() | |
Menininkas | Gustave Caillebotte |
Metai | 1876–1877 |
Meno kryptis | Impresionizmas |
Medžiagos, technika | aliejus ant medžio panelės |
Matmenys | 212,2 × 276,2 cm |
Miestas (vieta) | Čikaga |
Muziejus | Čikagos meno institutas |
Paveiksle vaizduojama vieta yra Dublino aikštės sankirta netoli Sen Lazaro traukinių stoties, šiauriniame Paryžiuje. Tai vienas iš geriausiai žinomų Kajboto darbų, su kuriuo jis debiutavo Trečiojoje Impresionizmo parodoje 1877 m. šiuo metu saugomas Čikagos meno institute. Šis Kajboto šedevras buvo smulkmeniškai apgalvotas ir suplanuotas. Tai aikštė, kurioje susikerta Turino ir Maskvos gatvės.
Kajboto susidomėjimas fotografija šiame paveiksle yra akivaizdus. Figūros fone pasirodė šiek tiek „neryškios“, be to viduryje (karieta ir pėstieji paveikslo susikirtimo viduryje) turi aštrius kampus ir tokiu būdu fonas tampa vis labiau neryškus. Kajboto tapysenos preciziškumą, būdingesnį ne impresionistams, o Salono dailininkams, rodo moters veidas. Subtiliai pavaizduotas juodas vualis su taškeliais veidą dengia iki burnos. Po juo spindi tarsi Vermero nutapytas perlinis auskaras.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0a/Place_de_Dublin_depuis_la_rue_de_Moscou.jpg/640px-Place_de_Dublin_depuis_la_rue_de_Moscou.jpg)
G. Kajbotas į gatvę žiūrėdamas tarsi pro plačiakampės kameros objektyvą, tyčia pasirinko nuošalų žiūrėjimo tašką ir pavaizdavo natūralaus dydžio figūras, žengiančias tiesiai į žiūrovą. Su šiuo paveikslu jam pavyko sukurti vieną įtaigiausių impresionistinių modernaus gyvenimo įvaizdžių – tiek šlovinantį, tiek kritikuojantį brutalią architekto Hausmano Paryžiaus miesto struktūrą.