Eugen Bleuler
From Wikipedia, the free encyclopedia
From Wikipedia, the free encyclopedia
Paulis Oigenas Bloileris (Paul Eugen Bleuler, 1857 m. balandžio 30 d. – 1939 m. liepos 15 d.) – Šveicarijos psichiatras.
Oigenas Bloileris | |
---|---|
![]() | |
Bloileris ~1900 m. | |
Gimimo vardas | Paul Eugen Bleuler |
Gimė | 1857 m. balandžio 30 d. Colikonas, Šveicarija |
Mirė | 1939 m. liepos 15 d. (82 metai) Colikonas, Šveicarija |
Tautybė | Šveicarijos vokietis |
Veikla | psichiatras |
Sritis | šizofrenija, autozmas |
Organizacijos | Burghelclis Ciuricho universitetas |
Pareigos | profesorius |
Išsilavinimas | mokslų daktaras |
Alma mater | Berno universitetas |
Studijavo Berno universitete mediciną. 1898–1927 m. Ciuricho universiteto profesorius ir Burghelclio gydyklos Ciuriche direktorius.
Bloileris savo veikloje naudojo Z. Froido psichoanalizės metodus. Tyrė jausmų ambivalentiškumą, mąstymo autizmą, šizofreniją.
Oigenas Bloileris pirmasis 1908 m. į psichiatriją įvedė šizofernijos sąvoką (dar vadintą dementia praecox), aprašydamas patologišką žmogaus būseną, pasireiškiančią realybės jausmo praradimu, apgaulingais pojūčiais, valios, emocijos sutrikimais.[1]
Bloileris tyrė psichines šizofrenijos ir kitų psichinių ligų priežastis, laikė jas mąstymo pasekmėmis, o ne smegenų ligomis. Rėmė tuo metu radikalią Froido teoriją. Bloilerio asistentu Burghelclyje buvo Karlas Gustavas Jungas. Bloileris jį supažindino su Froido teorija, jiedu buvo Vienos psichoanalitikų draugijos nariais.[2]
Svarbiausi veikalai: