From Wikipedia, the free encyclopedia
Botsvana (oficialiai Botsvanos Respublika) – valstybė Pietų Afrikoje. Ribojasi su Pietų Afrikos Respublika pietuose, Namibija vakaruose, Zambija šiaurėje ir Zimbabve šiaurės rytuose.
Botsvanos Respublika | |||||
---|---|---|---|---|---|
| |||||
Himnas: „Tebūna palaimintas šis kilnus kraštas“ | |||||
![]() Botsvana žemėlapyje | |||||
Valstybinė kalba | anglų, čuana (setsvana) | ||||
Sostinė | Gaboronas | ||||
Didžiausias miestas | Gaboronas | ||||
Valstybės vadovai • Prezidentas • Viceprezidentas • - |
Mokgweetsi Masisi Slumber Tsogwane - | ||||
Plotas • Iš viso • % vandens |
600 370 km2 (45) 2,5 % | ||||
Gyventojų • 2017 • Tankis |
2 343 981 (143) 2,73 žm./km2 (187) | ||||
BVP • Iš viso • BVP gyventojui |
2006 (progn.) 18,72 mlrd. $ (115) 11 400 $ (61) | ||||
Valiuta | Botsvanos pula (BWP) | ||||
Laiko juosta • Vasaros laikas | UTC +2 nėra | ||||
Nepriklausomybė Paskelbta Pripažinta |
nuo Jungtinės Karalystės 1966 m. rugsėjo 30 d. | ||||
Interneto kodas | .bw | ||||
Šalies tel. kodas | 267 | ||||
Kirčiavimas | Botsvanà[1] |
Iki europiečių atvykimo apie 200–500 m., bantų tautos, kurios kilo iš Katangos provincijos regiono, perėjo per Limpopo upę, ir apsigyveno teritorijoje, kuri šiomis dienomis žinoma kaip pietų Afrika. Buvo dvi emigracijos bangos; Ngunu ir soto-tsvana. Ankstesni emigrantai apsigyveno rytinėje dalyje, o vėlesni – teritorijoje, kuri šiuo metu yra žinoma kaip Haiveldas – didelė ir santykinai aukšta teritorija pietų Afrikoje. Iki 1000 m. bantai kolonizavo beveik visą pietų Afriką, gali būti, kad iki olandų kolonizacijos kur dabar, yra Kapo ir Šiaurės Kapo provincijos buvo koisanų tautos gyvenvietės.
Devyniolikto amžiaus gale įvyko kariniai konfliktai tarp Botsvanos šonų gyventojų ir ndebelų tautos, kuri migravo iš Kalahario dykumos. Padėtį blogino ir būrų ekspansija iš Transvalio. 1885 m. Botsvana tapo Jungtinės Karalystės protektoratu Bečuanalandu. 1964 m. teritorija gavo autonomiją, o po dvejų metų – nepriklausomybę.
Botsvana yra parlamentinė respublika, daugiapartinė konstitucinė monarchija. Valdžia yra suskirstyta į tris dalis:
Botsvanos politikai būdingas modernumo ir tradicijų suderinimas, taip pat efektyvus etninių bendruomenių atstovavimas. Šios valdžios institucijos padeda palaikyti taiką, bei draugiškus santykius tarp daugumos ir mažumų. Tradicinių lyderių galia buvo ribojama papročių ir įstatymų. Todėl sakoma, kad ši šalis turi ikikolonijinės demokratijos tradicijas.
Pagrindinis straipsnis: Botsvanos rajonai
Botsvana administraciškai suskirstyta į 9 rajonus (Districts). Šie savo ruožtu skirstomi į parajonius (iš viso yra 28).
Botsvana yra sausumos valstybė įsikūrusi pietų Afrikoje, šiauriau nuo Pietų Afrikos respublikos. Botsvana užima 600 370 km² ploto, iš kurių 585 000 km² yra žemė. Botsvana turi 4013 km sienų, iš kurių 1360 km ribojasi su Namibija, 1840 km su Pietų Afrikos respublika, 813 km Zimbabve ir 2 km su Zambija. Labiausiai apgyvendinta yra rytų Botsvana.
Didžiąją šalies dalį užima Kalahario dykynė. Upės priklauso Limpopo baseinui, o šiaurėje plyti Okavango pelkynių plotai. Sausringuose plotuose yra druskožemių (Makgadikgadis). Būdingos savanos ir pusdykumės.
Klimatas subtropinis, šiaurėje tropinis. Vidutinė sausio temperatūra 21–27 °C, liepos ~16 °C. Šiaurėje ir rytuose per metus iškrenta 500–600 mm, vidinėse Kalahario srityse – mažiau nei 250 mm.[2]
Galvijų auginimas ir jautienos eksportavimas, bei žemdirbystė yra pagrindinės žemės ūkio šakos. Šalies ekonomika ankstesniais laikais priklausė nuo galvijų ir jų mėsos eksportavimo į kitas šalis. Šalyje trūksta vandens, drėkinimo sistemų, todėl maža dalis žemių yra įdirbama. Pagrindiniai žemės ūkio pelno produktai yra kukurūzai, sorgai, soros, pupelės. Pagrindiniai žemės ūkio produktai yra medvilnė, riešutai, saulėgrąžos.
Kasyba tapo svarbiausia šalies ekonomikos šaka. Šalyje yra mangano, nedaug aukso, asbesto, gan dideli deimantų, anglies, nikelio, vario, druskos, kalcinuotosios sodos, stibio, plutonio, platinos telkiniai. Tik nuo XX a. septintojo dešimtmečio atradus ir vėliau pradėjus eksportuoti naudingąsias iškasenas, šalis tapo eksporto ašimi. Ypač prie to prisidėjo deimantų gavyba, kuri paskatino staigią ekonomikos plėtrą. Pajamos iš deimantų leido finansuoti geresnes sveikatos apsaugos ir švietimo sistemas. Šalies ekonominis augimas, paskelbus nepriklausomybę, buvo bene didžiausias pasaulyje.
Nors pragyvenimo lygis Botsvanoje yra vienas iš aukštesnių Pietų Afrikoje, bet nedarbingumas lieka aktualia ekonomikos problema. Plėtojamas turizmas. Botsvana, neturinti priėjimo prie vandens, naudojasi Pietų Afrikos Respublikos jūrų uostais. Daug Botsvanos gyventojų dirba Pietų Afrikos Respublikos kasyklose, nors kasyklų mažėja.
Etninės grupės: čuanai – 79 %, kalangai – 11 %, basarua – 3 %, Kgalagadi – 3 %, baltieji – 3 %, kitos etninės grupės – 1 %.
Religijos: krikščionių – 71,6 %, Badimo – 6 %, kitos – 1,4 %, budistų – 0,1 %, netikinčių – 20,6 % (2001 m. duomenys).
Kalbos: Čuana (oficiali) – apie 78,2 %, Ikalanga – 7,9 %, Sekgalagadi – 2,8 %, anglų (oficiali) – 2,1 %, kitos – 8,6 % (2001 m. duomenys).
Vidutinė gyventojų gyvenimo trukmė: 50,58 metų (2009 m. duomenys). Vyresnių nei 15 m. žmonių raštingumas raštingumas: 80 % (vyrų – 80,4 %, moterų – 81,8 %) (2003 m. duomenys). Gyventojų amžiaus struktūra: