francia színésznő From Wikipedia, the free encyclopedia
Valérie Lemercier, IPA: [va.le.ʁi lə.mɛʁ.sje], (Dieppe, Haute-Normandie megye, Franciaország, 1964. március 9.), háromszoros César-díjas francia színpadi és filmszínésznő, filmrendező, forgatókönyvíró, énekesnő, humorista. Magyarországon egyik ismert alakítása Béatrice és Frénégonde kettős szerepe a Jöttünk, láttunk, visszamennénk című 1993-as kalandfilm-vígjátékban.
Valérie Lemercier | |
![]() | |
A Nicolas az iskolában c. film bemutatóján, Párizsban (2009) | |
Született | 1964. március 9. (60 éves)[1][2][3] Dieppe[4] |
Állampolgársága | francia[5] |
Nemzetisége | francia |
Házastársa | Bertrand Burgalat (–1997) |
Foglalkozása |
|
Iskolái | Conservatoire de Rouen |
Kitüntetései | |
Magassága | 177 cm |
Színészi pályafutása | |
Aktív évek | 1988-tól |
Híres szerepei |
|
Díjai | |
César-díjak | |
Legjobb színésznő Aline – A szerelem hangja (2022) Legjobb mellékszereplő színésznő Jöttünk, láttunk, visszamennénk (1994) Művészlelkek (2007) | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Valérie Lemercier témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Tehetős gazdálkodó családban született. Apja, Joseph Lemercier a település polgármestere volt. Anyja, Odile Prévost a háztáji gazdaságban dolgozott, gyermekeivel együtt. Burgonyát, lent, répaféléket és vetőgabonát termeltek.[7] Három lánytestvérével együtt Valérie Gonzeville-ben (Seine-Maritime megyében) töltötte gyermekkorát, majd Rouen-ben a Regionális Konzervatóriumban (Conservatoire à rayonnement régional de Rouen) tanult színészmesterséget, Jean Chevrin (1928–1987) keze alatt.[8] Tizennnyolc éves korában jelent meg először a tév képernyőjén, a Jean-Pierre Foucault által vezetett L’Académie des neuf vetélkedőműsorának 1982. október 22-én a játék résztvevőjeként és kérdezőként is közreműködött.[9]
Televíziós színészként először 1988-ban, a Jean-Michel Ribes által rendezett Palace Hotel című televíziós vígjátéksorozatában jelent meg, több szerepben (Lady Palace / Madame Stuks / a jó ízlés őrzője), Pierre Arditi és Jean Carmet társaságában. Itt megcsillogtathatta finom humorérzékét.[7] A következő évben jelent meg először a filmvásznon, Louis Malle rendező Milou májusban című filmjében. A forgatáskor 24 éves színésznő a filmben egy ötvenes éveiben járó asszonyt alakított. A sorozatban szerzett népszerűségét a színpadon kamatoztatta, 1989-ben és 1990-ben a párizsi Palais-Royal színházában Valérie Lemercier au Splendid címmel önálló műsort kapott. Ugyanebben a színházban 1990-ben játszott Georges Feydeau: Rövid póráz (Un fil à la patte) című vígjátékában, amelyet Pierre Mondy vitt színre.
Sikert aratott Jean-Marie Poiré rendező 1991-es Marhakonzerv-akció című akció-vígjátékában, Jean Reno, Christian Clavier és Isabelle Renauld társaságában, és Poiré 1993-as Jöttünk, láttunk, visszamennénk című vígjáték egyik főszerepében, ahol ugyancsak Reno és Clavier mellett játszott. 1993-ban és 1994-ben a francia Les Enfoirés művészegyüttessel zenés jótékonysági rendezvényeken lépett fel.
Filmes munkájáért eddig négy alkalommal jelölték César-díjra. 1994-ben és 2007-ben elnyerte a legjobb női mellékszereplőnek járó César-díjat a Jöttünk, láttunk, visszamennénk-ben (Les visiteurs) játszott kettős szerepéért, és a Művészlelkekben (Fauteuils d′orchestre) nyújtott alakításáért.
1997 óta forgatókönyvíróként és filmrendezőként is dolgozik, eddig (2024-ig) hat filmet készített, melyekben maga is szerepelt. 2020-ben mutatták be Aline – A szerelem hangja (Aline) című filmjét, amely Céline Dion énekesnő életét dolgozza fel, ebben Lemercier – Aline Dion „beszélő név” alatt – magát a címszerepet alakította.
Filmrendezései
|
Lemezfelvételei
|
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.