From Wikipedia, the free encyclopedia
Karl Abraham (Bréma, 1877. május 3. – Berlin, 1925. december 25.) német tudós, a pszichoanalízis korai képviselője, Sigmund Freud munkatársa, aki őt a „legjobb tanítványnak” nevezte.
Karl Abraham | |
![]() | |
Karl Abraham 1920 körül | |
Életrajzi adatok | |
Született | 1877. május 3. Bréma |
Elhunyt | 1925. december 25. (48 évesen) Berlin |
Sírhely | Parkfriedhof Lichterfelde |
Ismeretes mint |
|
Nemzetiség | német |
Iskolái |
|
Pályafutása | |
Szakterület | Pszichoanalízis, pszichiátria |
Tudományos fokozat | doktorátus |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Karl Abraham témájú médiaállományokat. |
Brémában született. Apja Nathan Abraham zsidó hittanár (1842–1915), anyja Abraham Ida (1847–1929) volt.[1] Orvosi tanulmányai lehetőséget nyújtottak arra, hogy állást szerezzen a Burghölzi Svájci Elmegyógyintézetben, ahol Eugén Bleuler praktizált. Itt ismerkedett meg a Jung-féle pszichoanalízissel.
1907-ben találkozott Sigmund Freuddal, akivel haláláig kapcsolatban állt. 1910-ben Németországba visszatérve, megalapította a Berlini Pszichoanalitikus Társaságot.[2] 1914-től 1918-ig, majd 1925-ben a Nemzetközi Pszichoanalitikus Társaság elnöke volt.
Karl Abraham Freud munkatársaként foglalkozott a mániás depressziósok kérdésével is. Munkájuk eredménye a „Mourning and Melancholia” című közös publikáció volt 1917-ben.
Mentora volt egy befolyásos pszichoanalitikus társaságnak, melybe többek közt Alexander Ferenc, Karen Horney és Helene Deutsch is tartozott.
Korán, 1925. december 25-én halt meg tüdőfertőzés okozta komplikációban.[3]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.