![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7a/Intel_xeon_e5-1620_observe.jpg/640px-Intel_xeon_e5-1620_observe.jpg&w=640&q=50)
Xeon
mikroprocesszor-sorozat / From Wikipedia, the free encyclopedia
A Xeon (kiejtése kb. zion) az Intel egy nem fogyasztói eszközökben való felhasználásra tervezett mikroprocesszor-sorozata; a Xeon processzorokat munkaállomásokban, szerverekben és beágyazott rendszerekben használják.
Xeon | |
![]() | |
Gyártás | 1998 – napjainkig |
Gyártó | Intel |
Max CPU órajel | 400 MHz – 4,4 GHz |
FSB sebességek | 100 MHz – 8,0 GT/s |
Utasításkészlet | IA-32, x86-64 |
Mikroarchitektúra | Haswell Ivy Bridge Sandy Bridge Nehalem Core NetBurst P6 |
Magok száma | 1-től 24-ig |
A Xeon weboldala | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Xeon témájú médiaállományokat. |
A márkanév az x86 és x86-64 processzorok több generációján keresztül átnyúlik. A régebbi modelleknél a megfelelő asztali processzor nevéhez hozzáfűzték a Xeon utótagot, az újabbaknál már csak a Xeon nevet használják magában. A Xeon processzorokba többnyire az asztali megfelelőjüknél nagyobb gyorsítótár került beépítésre, és a processzorok rendelkeznek a többprocesszoros működéshez szükséges egységekkel.
![Thumb image](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/66/Pentium_II_Xeon_450_512.jpg/320px-Pentium_II_Xeon_450_512.jpg)
Az első Xeon processzorok 1998-ban jelentek meg, a Pentium II márkával együtt. A Pentium II és Pentium III a P6 mikroarchitektúrán alapultak.
2001 közepén jelent meg a következő Xeon sorozat, ennek nevéből már lehagyták a „Pentium” tagot. Ezek a processzorok már a NetBurst mikroarchitektúrát használták. Elnevezéseik a Foster, Prestonia és Gallatin. A Foster még 180 nm-es folyamattal készült, a következő kettő már 130 nm-es folyamattal. A processzoroknál az L2 gyorsítótár 256–512 KiB között, az L3 gyorsítótár mérete 0,5, 1, 2 vagy 4 MiB lehetett, maximális órajelük 2000 MHz-ről 3200 MHz-re növekedett.
Ezt követték a 90 nm-es folyamattal készült Nocona (2004) és Irwindale (2005) processzorok, 3600 és 3800 MHz-es maximális órajellel, 1 és 2 MiB L2 gyorsítótárral. 2005-től kezdve jelentek meg a kétmagos processzorok: Paxville és a 65 nm-es folyamattal készült Dempsey.
Megfigyelhető, hogy a processzorok egyre több magot tartalmaznak és egyre kisebb csíkszélességgel készülnek: a gyártási folyamat 2012-re elérte a 32 nm-es csíkszélességet, a magok száma pedig a 10-et.
A Xeon processzorokat szuperszámítógépekben is használják, ilyenek pl. a híres kínai Tianhe-I és Tianhe-IA számítógépek.
Az Apple Xeon processzorokkal szereli a professzionális felhasználásra tervezett Mac Pro gépeit.[1]