![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/62/Zeus_Naucratis_Painter_Louvre_E668.jpg/640px-Zeus_Naucratis_Painter_Louvre_E668.jpg&w=640&q=50)
Naukratisz-festő
ókori görög vázafestő / From Wikipedia, the free encyclopedia
A Naukratisz-festő az i. e. 6. század közepén Lakóniában alkotó görög vázafestő volt, egyike a lakóniai vázafestészet öt legjelentősebb alakjának. Pontos születési és halálozási dátuma nem ismert, és mivel nem szignálta alkotásait neve sem maradt ránk. Névadó vázája egy Naukratiszban előkerült, jelenleg Londonban őrzött csésze.[1]
Naukratisz-festő | |
![]() | |
Zeusz egy sassal, i. e. 560 körül, Párizs, Louvre | |
Született | i. e. 6. század |
Meghalt | i. e. 6. század |
Alkotott | i. e. 6. század |
Nemzetisége | Görög |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Naukratisz-festő témájú médiaállományokat. |
![]() | Bővebben: Görög vázafestészet, Feketealakos vázafestészet és Lakóniai vázafestészet |
A Boreaszok-festővel együtt már ekkor teljesen az i. e. 580 körül átvett feketealakos technikával dolgoztak, mindketten i. e. 575 körül kezdték karrierjüket.[1] A Naukratisz-festő tekinthető a lakóniai festőiskola legkiemelkedőbb alkotójának. Számos edényformával és díszítésmóddal kísérletezett és ő alkalmazta először a lakóniai vázafestészetre jellemző ikonográfia jelentős részét.[1] Nagyobb méretű képeket és miniatürista stílusban kidolgozott ábrázolásokat is készített és kedvelte a bonyolult díszítőelemeket. Munkáin felismerhető a korinthoszi hatás, valószínűleg onnan vette át a feketealakos technikát. Több csészéjének külsején az alsó sávban látható állatfríz is korinthoszi eredetű, ugyanúgy mint a belsejükben lévő mitológiai alakok (Gorgó, Boreasz, szphinx). Az egyik csészéjén megjelenő, kar nélküli Zeusz-ábrázolás egy sassal nem megszokott kép, egy kezdetleges szobor alapján készülhetett.[2]
Az is elképzelhető, hogy korinthoszi származású volt, mivel az egyetlen hozzá köthető felirat ami egy Kürénében feltárt edénytöredéken maradt meg korinthiszi írásmóddal készült.[1] Ezt az írásmódot azonban Kürénében is használták, így nem zárható ki a művész kürénéi származása sem.[1]
Edényeinek formája viszont nem onnan ered, és nem is egy korábban már létező lakóniai forma továbbfejlesztée. Néhány közepes talpú kísérleti darab után i. e. 570 körülre kifejlesztette a jellegzetes magas talpú csészeformát. Ekkor a legelterjedtebb attikai csészék az úgynevezett Siana-csészék a korinthoszi csészékhez hasonlóan még meglehetősen nehézkes darabok voltak.[1] Kifejlesztésére hatással lehettek a Spártában már az i. e. 7. század második felétől használt gyümölcsöstálak (magas talpú lapos edények) amelyekek még keleti görög hatásra kezdtek gyártani.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/38/Cup_Sphinx_Louvre_E664.jpg/640px-Cup_Sphinx_Louvre_E664.jpg)
Változatos módon díszítette csészéit. Az szegély külső része egyszínű vagy virágdíszítés látható rajta például mirtuszlevelek vagy lótuszbimbók. A szebben kidolgozott darabokon a szegély belső részét is kidíszítette legtöbbször gránátalma- vagy lótuszvirág motívumokkal. A legfontosabb díszítőelem, a nagyméretű kép a csésze belsejébe került. Az edény fogója és a mellette lévő rész egyszínű, időnként a lótuszvirág-díszítés látható rajtuk, vagy nagyon ritkán állatfigurák. A csésze alján lévő sávba kerültek a korinthoszi eredetű állatfrízek. Egyes kísérleti darabokon az edényeknek ez a része korai keleti görög mintára fekete maradt. A talprészen és a fogónál időnként megjelenő horizontális díszítőelemeket fémedények hatására alkalmazhatta, ami egy fejlett helyi fémművességre utal.[3]
A Naukratisz-festő újítása lehetett egy másik csészetípus az úgynevezett Droop-csésze kifejlesztése is.[3]