(1894–1952) nyilas politikus, városvezető From Wikipedia, the free encyclopedia
Mohay Gyula, születési nevén Mohaupt Gyula (Nagyszentmiklós, 1894. szeptember 15. – Budapest, 1952. szeptember 15.), ügyvéd, tisztviselő, a nyilas hatalomátvétel után Budapest főpolgármestere.
Mohay Gyula | |
Budapest 14. főpolgármestere | |
Hivatali idő 1944. november 8. – 1945. február 13. | |
Előd | Keledy Tibor |
Utód | Szakasits Árpád |
Születési név | Mohaupt Gyula |
Született | 1894. szeptember 15. Nagyszentmiklós |
Elhunyt | 1952. szeptember 15. (58 évesen) Budapest |
Párt | ![]() |
Foglalkozás | ügyvéd, politikus, főpolgármester |
1921 és 1944 között a Földhitelintézetek Országos Szövetségének tisztviselője volt. 1939-ben belépett a Nyilaskeresztes Pártba. Budapest törvényhatósági bizottságában a nyilasok csoportvezetője lett, 1944. október 15-ig a Legfőbb Pártfegyelmi Bizottság elnökeként tevékenykedett, a nyilasok hatalomátvétele után a főváros teljhatalmú főpolgármestere volt.[1] korábban ügyvédként is praktizált. Szálasi Ferenc Mohayt és Hindy Ivánt (a főváros katonai parancsnoka) a legszélesebb jogkörrel és "Budapest székesfőváros területén magyar vonatkozásban teljhatalommal" ruházta fel.[2]
1945-ben nyugatra menekült és amerikai fogságba esett, akik kiadták Magyarországnak. Mikor Péter Gáborék kihallgatták, Mohay többször rosszul lett, sírógörcsöt kapott és azt mondta, hogy ő csak egy báb volt, és nem felelős a hídrobbantásokért. Felelősként Beregfy Károlyt nevezte meg:
„Beregffy a bűnös, ő a bűnös mindenért, engem hagyjanak ki mindenből, én egyszerű öregember vagyok.”
– Mohay Gyula kihallgatás közben, 1945
Elmondta továbbá, hogy az SS-esek kirabolták, amikor menekült a szovjetek elől és a németek semmibe vették őt, hiába volt főpolgármester, semmi tekintélye nem volt.[3] A népbíróság először halálra ítélte, de Ries István igazságügyi miniszter javaslatára a köztársasági elnök az ítéletet életfogytiglani kényszermunkára változtatta. Mohay a Mosonyi utcai rabkórházban halt meg 58. születésnapján, 1952. szeptember 15-én.