From Wikipedia, the free encyclopedia
Matthieu Ricard (tibeti: माथ्यु रिका) (Aix-les-Bains, 1946. február 15. –) francia író, a nepáli Secsen Tennji Dargyeling kolostor buddhista szerzetese (bhikkhu). 1989 óta Ricard a 14. dalai láma személyes francia nyelvű tolmácsa.[1] Matthieu Ricard a Tudat és Élet intézet igazgatótanácsának a tagja, amely nyugati és a buddhista tudósok találkozásának és együttműködésének teremt színteret. Ricard a tudományos konferenciák során többször is szerepelt, például a zavaró érzelmek témakörében.[2]
Matthieu Ricard | |
![]() | |
Életrajzi adatok | |
Születési név | Henri-Cartier Bresson Matthieu Ricard |
Cím | tudós szerzetes, író |
Született | 1946. február 15. Aix-les-Bains, Savoie, Franciaország |
Nemzetiség | francia |
Szülei | Yahne Le Toumelin Jean-François Revel |
Iskolái | Lycée Janson-de-Sailly |
Munkássága | |
Vallás | buddhizmus |
Felekezet | tibeti buddhizmus |
Gyülekezet | Mahá nikája |
Elődje | Kandzsúr rinpocse Dilgo Khjence rinpocse |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Matthieu Ricard témájú médiaállományokat. |
Henri-Cartier Bresson Matthieu Ricard Franciaországban született, Savoie megyében, Aix-les-Bains városban, Jean-François Revel, neves francia filozófus és Jahne Le Toumelin absztrakt festő gyermekeként. Matthieu Ricard intellektuális körökben nevelkedett, neves tudósok társaságában.[1] Doktori fokozatát a párizsi Pasteur Intézetben szerezte 1972-ben molekuláris genetika témakörben, François Jacob Nobel-díjas fizikus pártfogása mellett. A tudományos fokozat megszerzése után döntött úgy, hogy hátrahagyja korábbi tudományos vizsgálódásait és a tibeti buddhizmus gyakorlatának szenteli élete további részét. A Himalájába költözött és a Kandzsúr rinpocse és más neves tibeti buddhista tanító tanítványa, majd Dilgo Khjence rinpocse legközelebbi tanítványa lett, a mester 1991-ben bekövetkezett haláláig.
Ricard spirituális mesterekről, tájakról és a himalájai emberekről készült fényképei több magazinban és könyvben jelentek meg és sok könyvet fordított le francia nyelvre. A saját édesapjával készült párbeszédekből készült műve, A szerzetes és a filozófus (angol címén a The Monk and the Philosopher), Európában bestseller díjat kapott és 21 nyelvre lefordították. Az A Kvantum és a lótusz című könyvében a tudomány és a buddhizmus kapcsolatáról ír. A 2003-as Plaidoyer pour le bonheur (angolul megjelent fordítása: Happiness: A Guide to Developing Life's Most Important Skill)[3] című könyve a boldogság jelentését és megvalósítását járja körül. Ez a legutóbbi szülőhazájában érdemelt bestseller díjat.
A média „a világ legboldogabb emberének” nyilvánította ki.[4][5][6] Matthieu Ricard vállalkozott a Wisconsin–Madison Egyetem kísérletében való részvételre, amely a boldogságról szólt, és ebben a kísérletben jelentősen magasabb pontszámot ért el, mint a kísérletben részt vevő több száz más ember.[5] Társszerzője volt egy tanulmánynak a legalább hároméves elvonuláson meditációs gyakorlatot végző szerzetesek agyáról, amelynek ő maga is az egyik alanya volt.[7]
Ricard kutatásokat végez a tudat tréningezésének (lojong) agyra gyakorolt hatásával kapcsolatosan, a Madison-Wisconsin, a Princeton és a Berkeley egyetemeken. Keleten végzett humanitárius munkáiért kitüntették a Francia Köztársaság Nemzeti Érdemrendjével.[8] Az elmúlt években Ricard minden nemű jövedelmét különböző ázsiai jótékonysági projekteknek adományozta, amelyek kórházak, iskolák és árvaházak építésével és karbantartásával foglalkoznak.[9]
Ricard felszólalt a Világ Boldogság Fórumának konferenciáján Sydney-ben, Londonban, San Franciscóban és Szingapúrban.[10]
2015. júniusánan a Spirituality & Health Magazine címlap sztorija volt Ricard „Altruizmus: az együttérzés ereje, hogy megváltoztasd magad és a Világot” (Altruism: The Power of Compassion to Change Yourself and the World című cikkének angol nyelvű fordítása.[11]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.