Az M1 Carbine 7,62 mm-es John Garand tervei alapján készült öntöltő karabély. 1941. május 1-jén 9 prototípus érkezett az amerikai hadsereghez. Sajnálatos módon ezekből egyetlen fegyvert sem fogadtak el a tesztek során. David Williams tervei alapján átalakították, és 1941. szeptember 15-én a tesztek újra elkezdődtek.
M1 Carbine | |
![]() | |
Típus | Öntöltő karabély |
Ország | ![]() |
Tervező | Frederick L. Humeston William C. Roemer David Marshall Williams |
Gyártási darabszám | Több mint 6,5 millió |
Alkalmazás | |
Használó ország | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Háborús alkalmazás | második világháború koreai háború vietnámi háború kubai forradalom szuezi válság indokínai háború |
Műszaki adatok | |
Űrméret | 7,62 mm |
Lőszer | .30 Carbine (7,62 × 33 mm) |
Tárkapacitás | 15 vagy 30 db |
Működési elv | Gázműködtetésű, öntöltő |
Tömeg | 2,36 (üres tárral) kg |
Fegyver hossza | 904 mm |
Csőhossz | 457 mm |
Elméleti tűzgyorsaság | 750 lövés/perc |
Gyakorlati tűzgyorsaság | 45 lövés/perc |
Csőtorkolati sebesség | 600 m/s |
Pontos lőtávolság | 274 m |
Irányzék típusa | Nyílt |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz M1 Carbine témájú médiaállományokat. |
1941. szeptember 30-án a Winchester típust fogadták el, és először 900 000 darabot gyártottak le belőle.
Kevesebb, mint egy év alatt elterjed a seregben. Ahogy az Amerikai Egyesült Államok belépett a második világháborúba, 6 héttel később az M1-t már használták is.
![Thumb](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/92/First_Iwo_Jima_Flag_Raising.jpg/640px-First_Iwo_Jima_Flag_Raising.jpg)
![Thumb](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/28/30_Carbine.jpg/220px-30_Carbine.jpg)
![Thumb](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/32/Garandcar.jpg/640px-Garandcar.jpg)
Készült félautomata illetve automata változatban is, a második világháborúban illetve a koreai háborúban is nagy számban használták.
A vietnámi háború idején, a dél-vietnámi csapatok is előszeretettel használták, kis súlya miatt.
A 7,62 mm-es M1-es karabély a puska rövid csövű változata volt, s először a lovasság használta. Az M1-es Garandhoz hasonlóan a karabély is gázműködtetésű, léghűtéses, öntöltő (félautomata) fegyver.
A második világháborút megelőzően az Army Ordnance hadseregellátó különböző fegyvernemektől kapott jelentéseket (gyalogság, tüzérség, páncélos hadosztályok), hogy a teljes méretű M1 Garand nem a legmegfelelőbb volt speciális kiképzésben részesült (ejtőernyősök, tüzérek, aknavetős legénység, rádiókezelők, harckocsizók, utászok, hírszerzők stb.) számára. Az olyan alternatív fegyverek, mint az M1911, a Thompson-géppisztoly, vagy az M1917 revolver (habár kényelmes volt használatuk), túl pontatlanok, vagy túl erősek voltak.
A vonalak mögött landoló német ejtőernyősök is fenyegetést jelentettek: az ellátmányvonalakat és stratégiai pontokat a vonalak mögött gyakran támadtak (Blitzkrieg taktika). Az ezeken a helyeken tevékenykedő amerikai katonákat egy kompakt lőfegyverrel kellett felszerelni. Az Army Ordnance egy karabélyt talált erre a feladatra megfelelőnek, de a fegyver tömegének nem volt szabad többnek lennie, mint 5 font (~2,26 kg). Az új fegyvertől a következőket várták el: kompakt és feleakkora tömegű legyen, mint a Thompson-géppisztoly, 300 yardos (~274,32 méter) legyen pontos lőtávolság, nagyobb legyen a tűzerő és pontosság egy pisztolyhoz képest. Az ejtőernyősök egy még könnyebb és kisebb változatot kaptak: a behajtható váll-támaszos M1A1 karabélyt.
A második világháború alatt
Az első M1-es karabélyokat 1942 közepén szállították le az European Theather of Operations United States Army-nak (az európai csapatokat irányító parancsnokság).
A .30 Carbine lőszertípussal nem egy fő lőfegyverként szándékozták alkalmazni. Mégis, a háború végére elterjedt a tisztek, ejtőernyősök, lőszerhordozók, tüzérek között.[1]
A Csendes-óceáni hadszíntéren nagy előnyt jelentett a dzsungelekben küzdő katonáknak a fegyver kis mérete, tömege, tűzereje. Egyes katonák és tengerészgyalogosok akik naponta kerültek tűzharcba (különösen azok, akik a Fülöp-szigeteken harcoltak), a fegyvert elégtelen átütőerejűnek találták. Ezt bizonyítja, hogy az ellenséget nem tudta megállítani, néha több találat után sem.[2][3]
Míg a .30 Carbine lőszer nem volt elég kisebb fák és könnyű fedezékek átütésére, addig ez jelentősen nagyobb volt a .45 kaliberű lőszert használó Thompson-géppisztolynak, mind átütésben, mind pontosságban,[4] bár a .30 kaliberű lőszerből többet lehetett a katonának magával vinnie. John George kézifegyver szakértő jelentése szerint a .30-as lőszer elegendőnek bizonyult a japán acélsisak és testpáncél átütésére.[5]
Előnyt jelentett a Csendes-óceáni térségben és trópusi éghajlaton, hogy az M1-es karabély lőszere nem rozsdásodott, ahol a .30-06-os kaliberű lőszert tüzelő fegyverek lőszere gyakran rozsdásodott.[6]
A koreai háborúban
Az M1, M2 és M3 változatait használták a koreai háború alatt.[7] A karabély a hideg környezetben gyakran elakadt.[8][9] A 8. Hadsereg dokumentumai megjegyezték a fegyver beragadását a hidegben, illetve hogy a fegyver képtelen volt megállítani az Észak-koreai és kínai katonákat, akik közel távon több lövést is kaptak.[10] Az 1. Tengerészgyalogos Hadosztály is ezeket jelentette, néhány egységnél parancsokat adta arra, hogy csak a fejre célozzanak.[11][12] Az ellenséges katonáknak is szintén ezek voltak a gondjaik a zsákmányolt karabélyokkal.[13] Amerikai katonák szerint az M1-es karabély a PPS–41-nek volt alárendelve, amiket a kommunista erők használtak.[14] Egyes katonák szerint a karabély hasznosabb volt 100-150 méteres tűzharcokban, mert a PPS-41 ezen a távon már pontatlan.[15]
![Thumb](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/57/Korean_War_HA-SN-98-07010.jpg/640px-Korean_War_HA-SN-98-07010.jpg)
A vietnámi háborúban
A vietnámi háború alatt az M1 és M2 karabélyokat osztották szét a katonák között, főként a különleges erőknél, és a katonai rendészetnél. Az 1960-as évek elején és közepén a karabélyt lassan felváltotta az M16 és M16A1 karabély. Az 1960-as évek végére ki is vonták az M1 karabélyt, mégis Saigon elestéig (1975) használták kisebb mennyiségben. Körülbelül 793,994 M1 és M2 karabélyokat adtak át a dél-vietnámi csapatoknak.
![Thumb](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/07/ARVN_and_US_Special_Forces.jpg/640px-ARVN_and_US_Special_Forces.jpg)
Az M1/M2/M3 karabélyok voltak a legnagyobb számban gyártott fegyverek az amerikai erőknél évtizedekig. A fegyveres erők minden fegyverneme használta.
Wikiwand in your browser!
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.