pártus király From Wikipedia, the free encyclopedia
I. Vardanész (?- 46) a Pártus Birodalom királya volt i. sz. 40-tól haláláig. Uralkodása fivérével, II. Gotarzésszal való hatalmi harccal telt, míg 46-ban meg nem gyilkolták.
I. Vardanész | |
Királyok királya | |
![]() | |
I. Vardanész arcképe a Szeleukeiában vert pénzén | |
A Pártus Birodalom királya | |
Uralkodási ideje | |
40 – 46 | |
Elődje | II. Artabanosz |
Utódja | II. Gotarzész |
Életrajzi adatok | |
Uralkodóház | Arszakidák |
Elhunyt | 46 |
Édesapja | II. Artabanosz |
Testvére(i) | XXII. Arsak pártus király |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz I. Vardanész témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Vardanész II. Artabanosz király fia volt. Neve a középiráni Wardān (jelentése rózsa) görög átirata.
Miután II. Artabanosz i. sz. 40 körül meghalt, Vardanész került a Pártus Birodalom élére.[1] Röviddel később azonban Artabanosz fogadott fia, II. Gotarzész elbitorolta a trónt,[1][2] majd feleségével és gyerekével együtt meggyilkoltatta a potenciális riválisnak számító másik fivérét, Artabanoszt.[1] A nemesség felháborodott zsarnoki tettein és visszahívták Vardanészt, aki állítólag két nap alatt három ezer stadionnyi (471-528 km) távolságot megtéve meglepte és legyőzte Gotarzészt.[1][3] Vardanes a tartományok kormányzóinak támogatásával hamarosan kiterjesztette ellenőrzését a birodalom nagy részére,[1][3] bár a főváros Szeleukeia, amely már 35-ben fellázadt, nem ismerte el őt, így Vardanész ostrom alá vette a várost.[1][4] A hosszas ostrom alatt Gotarzész - főleg dahák és hürkaniaiak támogatásával - visszatért és elűzte Vardanészt, aki a birodalom északkeleti tartományába, Baktriába menekült.[1][5]
Eközben a mind a rómaiak, mind a pártusok által a saját érdekszférájuknak tekintett Örményországban Claudius római császár megbuktatta az addigi pártus származású királyt (Vardanész testvérét, Oródészt) és helyére saját jelöltjét, az ibériai herceg Mithridatészt ültette.[6]
Vardanész és Gotarzész összegyűjtve erőit újabb csatára készült, amikor az utóbbi feltárta fivére előtt, hogy egy nemesi csoport összeesküvést szervez ellenük. A két rivális kiegyezett: Vardanész megkapta a birodalom trónját, míg Gotarzész megtarhatta Hürkaniát.[6][7] Megegyezésük után még ugyanebben az évben (42-ben) Szeleukeia is magadta magát, hét évnyi lázadozást követően.[8] A király jelentősen csökkentette a város autonómiáját és elvette pénzkibocsátási jogát.[4] Udvarát meglátogatta a neves görög filozófus, Tianai Apollóniosz, aki az Indo-pártus Királyságba utazott. Vardanész kísérettel látta el a tudós karavánját és menlevelet adott neki. Mikor Apollóniosz megérkezett az indo-pártus fővárosba, Taxilába, a menlevél láttán nagy megbecsüléssel fogadták.[9]
A hatalmát megszilárdító Vardanész azt tervezte hogy visszahódítja Örményországot, de miután Gaius Vibius Marsus, Szíria római kormányzója háborúval fenyegetőzött, letett szándékáról. Közben Gotarzész is megbánta, hogy lemondott a koronáról és ismét fellázadt Vardanész ellen, aki azonban az Erindesz folyónál (Média és Hürkania határán) vereséget mért rá.[5] Ezután meghódoltatta a még mindig lázadozó tartományokat, egészen Aria régióig (a mai Pakisztánban)[6]
I. sz. 46 körül a hatalmukat féltő nemesek egy csoportja vadászat közben meggyilkolta Vardanészt.[5][10] Utána - bár a nemesek egy csoportja kérte Rómát, hogy küldje el számukra IV. Phraatész király ott élő leszármazottját, Meherdatészt - Gotarzész foglalta el a trónt.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.