A náci Németország vezetőjének titulusa From Wikipedia, the free encyclopedia
A Führer német szó, jelentése magyarul vezér/vezető. Adolf Hitler vezetői címeként és megszólításaként vált nemzetközileg ismertté, mintája Benito Mussolini duce címe volt. Először a Völkischer Beobachter használta a szót Hitlerre egyik 1921-es számában.[1] A címet azonban mások is használták ebben az időben, például Ernst Thälmann 1926-tól.[2] A Thälmann életéről készített 1955-ös film alcímében is megjelenik a Führer kifejezés (Führer seiner Klasse, osztályának vezére).[3]
A Német Birodalom führere és kancellárja | |
Der Führer und Kanzler des Deutschen Reiches | |
![]() | |
![]() | |
![]() | |
1934. augusztus 2. – 1945. április 30. | |
Adatok | |
Ország | ![]() |
Megszólítás | Mein Führer |
Első | Adolf Hitler |
Utolsó | Adolf Hitler |
Örökös | Hermann Göring (kijelölt utód) Karl Dönitz (mint államfő) Joseph Goebbels (mint kormányfő) |
Rezidencia | Lista
|
Helyettese | Führer-helyettes |
Típus | Államfő Kormányfő Főparancsnok |
Hivatal kezdete | 1934. augusztus 2. |
Hivatal vége | 1945. április 30. |
Előd | Birodalmi elnök (mint államfő) Kancellár (mint kormányfő) |
Utód | Birodalmi elnök (mint államfő) Kancellár (mint kormányfő) |
Sablon • Wikidata • Segítség |
A nemzetiszocialista hatalomátvétel és Paul von Hindenburg elnök halála után, 1934. augusztus 2-án Hitler Vezér és birodalmi kancellárként egyesítette az államfői és kormányfői posztot. Egyúttal ő lett a Harmadik Birodalom legfőbb bírója, a hadsereg főparancsnoka, és az ő kezében összpontosult mind a törvényhozó, mind a végrehajtó hatalom. Az összes miniszter és hivatalnok neki tartozott felelősséggel, valamint a hadsereg rá esküdött fel. Mindezek ellenére a propaganda igyekezett úgy beállítani, hogy a Führer csupán első az egyenlők között, és a korlátlan hatalmat csakis a népért gyakorolja. A nagy hatalommal együtt megvalósult a Führerprinzip, vagyis a vezérelv elmélete is, és mindent Hitler akaratának rendeltek alá.[4]
Adolf Hitler a címet a náci párt fejeként vette föl, és 1921-ben de jure szerezte meg, amikor feldühödött a pártalapító, Anton Drexler azon terve miatt, hogy egyesüljön egy másik antiszemita szélsőjobboldali nacionalista párttal, és kilépett a pártból. Drexler és a párt Végrehajtó Bizottsága ezután elfogadta Hitler azon követelését, hogy visszatérésének feltételéül tegyék őt a párt "diktatórikus jogkörrel" rendelkező elnökévé.[5]
1933-ban Paul von Hindenburg birodalmi elnök kinevezte Hitlert Reichskanzlernek (a birodalom kancellárjának).
Egy hónappal később a Katolikus Középpárt képviselőinek a náci párttal való szavazásról szóló döntése lehetővé tette a nácik uralta Reichstag számára, hogy megszerezze a felhatalmazási törvény elfogadásához szükséges minősített (kétharmados) többséget, amely lehetővé tette a kormány számára a törvények kihirdetését. A törvény a későbbiekben rendszeresen maga Hitler által kiadott személyes rendeletek hivatalos jogi indoka lett.
Egy nappal Hindenburg halála előtt Hitler és kormánya kiadta a „Német Birodalom államfőjéről szóló törvényt”, amely kimondta, hogy Hindenburg halálakor az elnöki tisztséget össze kell vonni a kancellári tisztséggel.[6] Így Hindenburg halála után Hitler Führer und Reichskanzler (Führer és birodalmi kancellár) lett – bár végül a Reichskanzlert kihagyták a mindennapi használatból, és csak a hivatalos dokumentumokban őrizték meg. Hitler ezért anélkül vette át az elnöki hatalmat, hogy magát a hivatalt elvállalta volna – látszólag azért, mert tiszteletben tartotta Hindenburgnak, mint az első világháború hősies személyének eredményeit. A felhatalmazási törvény kifejezetten tiltotta a birodalmi elnök pozícióját vagy jogkörét érintő jogszabályokat, de az első, 1933 novemberében megválasztott egypárti Reichstag Hitler kancellári kinevezésének első évfordulóján, 1934. január 30-án törvényt fogadott el, amely eltörölte azokat. Ezt követően augusztus 19-én népszavazás erősítette meg a törvényt.[7]
A címet 1942. július 28-án „der Führer und Reichskanzler des Großdeutschen Reiches”-re (a Nagynémet Birodalom Führere és kancellárja) változtatták.
A katonáknak hűséget kellett esküdniük Hitlernek, mint „Führer des deutschen Reiches und Volkes” (a Német Birodalom és a Nemzet vezetője).[8] Politikai testamentumában Hitler Führer der Nation-ként (a nemzet vezetőjeként) is emlegette magát.
Sok politikus akadt a történelem során, aki a Führerhez hasonló címet vett fel, hogy kifejezze hatalmát. A második világháború idején ez főleg fasiszta államokban és jobboldali diktatúrákban volt jellemző, ám a hidegháború idején több kommunista politikus is használta ezeket.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.