történeti település a mai Albániában From Wikipedia, the free encyclopedia
Dagnum (latin név; albán Danjë / Danja) mára elpusztult, csak romjaiban látható középkori vár és település, egyúttal régészeti helyszín a mai Albánia északnyugati részén, Shkodra városától légvonalban 11 kilométerre délkeletre, a Drin folyón duzzasztott Vau i Dejës-i-tó délnyugati partján. A feltehetően a 10 században alapított püspöki székhely a 15. században a Zetai Fejedelemség , az Oszmán Birodalom, a Velencei Köztársaság és a Kasztrióta György albán fejedelem által irányított Lezhai Liga közötti hadakozások következtében gyakran változtatott gazdát. A török hódoltság 16. századi állandósulásával a város elnéptelenedett. Romjai a mai Vau i Dejës határában láthatóak.
Dagnum | |
Deja, Vau i Dejës, ![]() | |
Névváltozatok | Danjë/Danja, Dagno |
Ország | ![]() |
Földrajzi adatok | |
Tszf. magasság | 204 m |
Elhelyezkedése | |
![]() | |
![]() |
A középkori település latin neve Dagnum,[1] olasz neve Dagno[2] volt. A vár rekonstruált albán elnevezése Danjë/Danja,[3] ritkábban Dainë/Daina.[4] Napjainkban gyakran hivatkoznak rá Vau i Dejës-i vár (Kalaja e Vaut të Dejës) vagy danjai vár (Kalaja e Danjës) néven.
A későbbi Dagnum helyén már a bizánci időkben, a 10. századtól állt egy erődítés, egyúttal püspöki székhely, amely a Drin völgyében húzódó utat ellenőrizte,[5] jelentős történelmi szerepet azonban csak a 15. században játszott. A század elején a Zetai Fejedelemség fennhatósága alatt álló vár III. Balša zetai fejedelem 1421-ben bekövetkezett halálával az addig Zeta vazallusaként élő albán Zaharia nemesi család feje, egyúttal III. Balša apósa, Koja Zaharia birtoka lett. 1430-ban a terjeszkedő Oszmán Birodalom foglalta el a várat, de az évtized közepén Koja fiát, Lekë Zahariát tette meg várkapitánynak.[6] Zaharia csatlakozott a Kasztrióta György albán fejedelem – vagy ismertebb nevén Szkander bég – által 1444-ben megszervezett, a török fennhatóság ellen küzdő Lezhai Ligához. Miután az ezt követő évek valamelyikében életét vesztette, előbb rövid ideig Lekë Dukagjini kezére került a vár, majd 1447-ben a Velencei Köztársaság scutari helytartója terjesztette ki fennhatóságát Dagnumra. A török ellen háborúzó Szkander bég válaszlépésként a velenceiek ellen is frontot nyitott. Miután az albánok tüzérség nélkül jelentek meg Dagnum alatt, seregük hónapokon át sikertelenül ostromolta a várat, csupán a közeli velencei birtokok feldúlásával és egy 1448. júniusi győztes csatával vigasztalhatták magukat.[7] Végül a török által is szorongatott Szkander bég 1448. október 4-én békekötésre kényszerült, amelynek értelmében Dagnum és a közeli Drivastum 1400 dukátos hadisarc megfizetése ellenében velencei kézen maradt.[8] Nem sokkal később a vár az időközben török zsoldba szegődő Dukagjinik, nevezetesen Nikollë Dukagjini birtoka lett, amelyet Szkander bég megbízásából a velencei Andrea Venier ostromolt meg és 1457 augusztusában sikeresen vissza is foglalt.[9]
Hadászati jelentősége mellett a stratégiai ponton fekvő város a 15–16. században kereskedelmi szempontból is virágzott, de a 16. századra állandósuló oszmán fennhatóság alatt elnéptelenedett.[10] Egykori jelentőségének emlékét a római katolikus egyházszervezetben a Dagno címzetes püspöke cím őrzi.[11]
Az egykori Dagnum a mai Vau i Dejës határában, a Drin folyó két ága által közrefogott szigeten, a Deja településrész fölötti magaslaton, a Dejai-hegyen (Maja e Dejës, 204 m) terül el. 1984 és 1987 között Gjergj Saraçi végzett régészeti ásatást az egykori erődített város területén. Ennek során feltárták a mintegy 80 hektáros területet közrefogó, 3800 méter hosszú, illetve a belső vár 330 méteres, négy kapuval is rendelkező falát. A külső védmű keleti oldalát patkó alaprajzú tornyok tagolták, a belső vár védelmét három négyszögletes alaprajzú toronnyal biztosították. Régészeti és művelődéstörténeti szempontból az ásatások legérdekesebb eredménye a Zaharia család nemesi rezidenciájának feltárása volt, amely adalékokkal szolgált a középkori feudális albán főurak életkörülményeinek megismeréséhez. A hegytető közelében álló, 15. századra keltezett, 2000 m²-es lakóépület három részre tagolódott. A nyitott udvart körbevevő középső traktus szolgált a család lakhelyéül, emellett azonosították a fogadótermet, a konyhát, az éléstárat, a kovácsműhelyt és az őrség körletét is. A városban egy másik nemesi lakóházat is feltártak a régészek.[12] A város területén további műemléki védelmet élvező épület a középkori, mára romokban álló Szent Márk-templom (Kisha e Shën Markut).[13]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.