szláv nyelvterületű történelmi országok uralkodói címe From Wikipedia, the free encyclopedia
A cár kifejezés a király, szuverén uralkodó szláv megfelelője, melyet a Bizánci Birodalom szomszédságában élő bolgár kánok vettek fel először, majd példájukat követve egyes szerb uralkodóknak is rangja volt. Noha legtovább Bulgáriában maradt fenn, a legismertebb az orosz cárság (1547–1918).[1] Az orosz cár 1721. október 22-től, Nagy Pétertől kezdve hivatalosan ugyan a minden oroszok császára (Императоръ Всероссійскій – Imperator Vszerosszijszkij) címet viselte, de a mindennapokban továbbra is cárnak nevezték.
A szó voltaképen a caesar latin szó rövidítése,[2] amit az is bizonyít, hogy a leginkább cárevicsként ismert trónörököst sokáig cezarevics néven is emlegették. A szó a legrégibb szlávságban is előfordul, ugyanis az orosz írók a Bibliában a görög baszileuszt cárnak fordították. Az első orosz cár IV. (Rettegett) Iván (1533–1547 mint fejedelem) 1547-ben „minden oroszok cárjá”-vá koronáztatta magát. Az utolsó orosz cár II. Miklós volt (1917-ben lemondatva). 1721-től a cár az állami és egyházi hatalom feje Oroszországban.[3]
Az orosz császárt hivatalos iratokban és okmányokban imperatornak vagy oroszosan goszudar-nak (úr) címezték. A nagy északi háború 1721-es lezárását követően Nagy Péter és utódai hivatalosan is az imperatori címet használták.
A mindenkori orosz cár fiainak elnevezése. 1718-tól a cárevics közül a trónörököst velikij knyaz (nagyhercegi) titulussal is felruházták. 1798-tól 1917-ig a trónt öröklő ~ cezarevics (naszlednyik ceszarevics i velikij knyaz) hivatalos címet kapott.
A cár leánya, 1798-ig esetleg trónjának örököse is (ez utóbbi címet 1798–1917 között a cezarevna hivatalos titulusra változtatták).
A cár felesége, illetve önállóan uralkodó női cár (cárnő pl.: II. Katalin orosz cárnő).
Egyházpolitikai rendszer, melyben az egyházi és világi hatalom ugyanannak az uralkodónak a kezében van. Bár a nyugati keresztény tanítás szerint az egyházi (pápai) és világi hatalom elkülönül, a Bizánci Birodalomban az egyházi főhatalom az uralkodóé volt.[4] A cezaropapizmus szélsőséges formájaként ismert ez a hatalomösszpontosítás, mivel itt az uralkodó dogmatikus kérdésekben is ítélkezik.[5] Hasonló hatalmi jogosítványok feltűnnek Nyugat-Európában is.[6] A cári Oroszország uralkodói is biztosították maguknak a cezaropapizmusban kifejeződő jogokat 1721 és 1917 között.[4]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.