From Wikipedia, the free encyclopedia
A Bonanno bűnözőklán vagy ismertebb nevén Bonanno család egyike "az öt családnak", amely az Amerikai maffia néven közismert bűnügyi jelenség részeként uralja a szervezett bűnözést New Yorkban és az Egyesült Államokban.
Bonanno bűnözőklán | |
![]() | |
A névadó, Joseph Bonanno | |
Korábbi neve(i) | Maranzano család (1931 előtt) |
Alapítva | 1890-es évek |
Megszűnt | aktív |
Típus | Bűnözői klán |
Tevékenység | zsarolás, uzsora-bűncselekmény, pénzmosás, gyilkosság, kábítószer-kereskedelem, illegális szerencsejáték. |
Székhely | New York, ![]() |
Vezető | Salvatore Maranzano, Joseph Bonanno |
Kulcsemberek | Phillip "Rusty" Rastelli, Carmine "Cigar" Galante |
Működési régió | Elsősorban New York, további területek New Jerseyben, Dél-Floridában, Arizonában, Las Vegasban, Észak-Kaliforniában és Montréalban. |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Bonanno bűnözőklán témájú médiaállományokat. |
A klánt Maranzano családként ismerték, amíg az alapítót, Salvatore Maranzanót 1931-ben meg nem gyilkolták. Ezután Joseph Bonanno kapta a klán irányításának nagy részét. Bonanno vezetése alatt az 1930-as és 1960-as évek között a Bonnano klán az egyik legbefolyásosabb maffia család volt az országban. Az 1960-as évek elején azonban Joseph Bonanno megpróbálta megbuktatni a Bizottság több vezetőjét, de nem járt sikerrel. Bonanno 1964 és 1966 között eltűnt, ezután kezdetét vette az 1968-ig tartó "banánháború", miután Bonanno vissza vonult Arizonába. 1976 és 1981 között a klánba beszivárgott egy magát Donnie Brascónak nevező fedett FBI-ügynök, így a New York-i klánok közül elsőként ezt a klánt menesztették a Bizottságból, és csak az 1990-es években, Joseph Massino vezetésével tért vissza, de az új évezred hajnalára nemcsak a Bizottságba tért vissza, hanem egyben New York legbefolyásosabb klánja is lett. A 2000-es évek elején azonban a büntetőperek sorozata abban csúcsosodott ki, hogy a klán főnöke, Massino is árulóvá vált, megszegve ezzel az Omertà kódexét, és ezáltal Massino lett az öt család egyikének az első főnöke, akiből áruló lett. A Bonanno klánt a 20. században az öt család közül a legbrutálisabbnak tartották.[1]
A Bonanno klán eredete a szicíliai Trapani tartományban található Castellammare del Golfo városáig, főnökükig, Giuseppe "Peppe" Bonannoig és idősebb testvéréig és tanácsadójáig, Stefanóig vezethető vissza.[2] A klán legerősebb szövetségese a Magaddino maffiaklán vezetője, Stefano Magaddino, Joseph Bonnano anyai nagyanyjának testvére volt. Az 1900-as években a két klán viszálykodott Felice Buccellatóval, a Buccellato maffiaklán főnökével. 1902-ben Stefano Magaddino New Yorkba érkezett, és a Castellammarese klán befolyásos tagja lett. 1902-ben Stefano és Giuseppe meggyilkolása után a fiatalabbik testvér, Salvatore bosszút állt a Buccellato klán tagjainak meggyilkolásával. Nem sokkal ezután, Salvatore 1903-ban feleségül vette Catherine Bonventrét, és 1905. január 18-án megszületett közös fiuk, Joseph Bonanno. Három évvel később Salvatore New Yorkba költözött a családjával, és elkezdte kiépíteni uralmát és ellenőrzését a brooklyni Williamsburgben lévő Castellammarese közösségben. 1911-ben Salvatore visszatért Szicíliába, azonban 1915-ben egy szívroham következtében meghalt. 1921-ben Magaddino a New York állambeli Buffalóba menekült a gyilkossági vádak elől,[3][4] és a Castellammarese klánt Nicolo Schiro vette át.[5]
1930-ban erőszak tört ki a Giuseppe "Joe the Boss" Masseria által vezetett csoport és a Castellamarreses tagjai között a Masseria által csempészett szeszes italok ellopása miatt. Ez hamarosan teljes háborúvá fajult, amely Castellammarese háború néven vált ismertté.[6] Ekkor a Castellamararese klánt Nicolo "Cola" Schirò vezette, aki megpróbált együttműködni Masseriával. Schiròt, Salvatore Maranzano váltotta fel, aki át akarta venni az irányítást a New York-i alvilág felett. Maranzano vezetése alatt tovább folytatódott a háború.[6]
A Castellammarese csoport szervezettebb és egységesebb volt, mint a Masseria klán. Maranzano szövetségesei voltak a buffalói családfőnök Stefano Magaddino, a detroiti családfőnök Gaspar Milazzo és a philadelphiai családfőnök Salvatore Sabella, mindannyian a Castellammarese klánhoz tartoztak,[6] továbbá Joseph Bonanno, Carmine Galante és Gaspar DiGregorio valamint Maranzano közel állt Joseph Profacihoz is, a New York-i Profaci klán leendő főnökéhez. Végül titkos szövetséget kötöttek a bronxi Reina klán főnökével, Gaetano Reinával, aki névleges Masseria-szövetséges volt.
Reina 1930. február 26-án történt meggyilkolása után a Masseria csoport tagjai elkezdtek átállni Maranzanóhoz. 1931-re a hatalom a Castellammarese csoport felé fordult. Azon a tavaszon mindkét táborból származó fiatalabb maffiózók egy csoportja, akiket "Fiatal törökök" néven ismertek, úgy döntött, hogy átállnak Maranzanóhoz, és véget vetnek a háborúnak. Ebbe a csoportba tartoztak a későbbi maffiafőnökök, Charles "Lucky" Luciano, Vito Genovese, Frank Costello, Tommy Lucchese, Albert Anastasia és Joe Adonis.[7] Az Ifjú Törökök vezetőjeként Luciano titkos alkut kötött Maranzanóval, és megígérte, hogy megöli Masseriát. A háború végül akkor ért véget, amikor Masseriát 1931. április 15-én megölték.[6]
Masseria halála után Maranzano béketervet vázolt fel az Egyesült Államokban élő összes szicíliai és olasz maffiavezérnek. Az Egyesült Államokban 24 klán (amelyeket "családoknak" neveztek volna el) működne, amelyek saját főnököt választanák meg.[7] New Yorkban Maranzano öt Cosa Nostra klánt hozott létre: a Luciano klánt Lucky Luciano vezetésével, a Mangano klánt Vincent Mangano vezetésével, a Gagliano klánt Tommy Gagliano vezetésével, a Profaci klánt Joseph Profaci vezetésével, és a Maranzano bűnözőklánt saját maga vezetésével, valamint egy további posztot is létrehozott magának, a capo di tutti capi, vagyis a főnökök főnöke címet.[7]
Bár Maranzano előremutatóbb volt, mint Masseria, alapjában véve még mindig csak egy "Bajszos Pete" volt. Nem kellett sok idő, hogy Maranzano és Luciano konfliktusba kerüljön egymással, ugyanis Luciano nem örült annak, hogy Maranzano nem tartotta be az egyenlőségre tett ígéretét, és hamarosan úgy vélte, hogy Maranzano még jobban rejtőzködik és kapzsi, mint Masseria volt. Maranzano ugyanakkor egyre kevésbé érezte jól magát Luciano ambíciói és növekvő hatalma miatt, és titokban azt tervezte, hogy megöleti őt. Amikor Tommy Lucchese figyelmeztette Lucianót, hogy őt és Vito Genovese-t halálra jelölték, Luciano úgy érezte, neki kell először lecsapnia. 1931. szeptember 10-én Luciano által felbérelt gengszterek, akiket Maranzano és az emberei nem ismertek, meggyilkolták Maranzanót az irodájában. 1931-ben Luciano Amerika domináns bűnöző főnökévé vált, és a "főnökök főnöke" címet felváltotta a Bizottsággal, hogy szabályozza a maffia országos ügyeit és közvetítsen a családok közötti vitákban. Luciano állítólag jóváhagyta a "Szicíliai Vecsernyék Éjszakáját", amelyben a Luciano klán számos régi világbeli, szicíliai származású maffiózót ölt meg országszerte, így a "Bajszos Pete-ek" régi módszerei helyébe új, "modern" módszerek léptek, valamint a Maranzano klán vezetését is Joseph Bonannónak ítélte.[7]
Maranzano halála után Joseph Bonanno kapta meg a Maranzano üzleteinek nagy részét. Bonanno 26 évesen a legfiatalabb maffiavezér volt az országban. 26 évvel később azt állította, hogy nem tudott a Maranzano likvidálására irányuló összeesküvésről, és csak később tudta meg, hogy Maranzano a ruházati negyedben a befolyás miatt kialakult nézeteltérés miatt tervezte Luciano megölését. Bonanno elmondása szerint úgy vélte, hogy egy újabb háború Lucianóval nem szolgálna semmi célt, mivel Luciano csak a saját zsiványságait akarta működtetni.[8][9] Anthony Bruno maffia szakértő szerint azonban nagyon valószínűtlen, hogy Luciano életben hagyta volna őt, ha még mindig Maranzano mögött állt volna.[10] Bonanno illegális szerencsejátékokba, uzsorázásba és kábítószer-kereskedelembe kezdett klánjával, és jelentős bűnügyi érdekeltségeket épített ki Kaliforniában és Arizonában is. A buffalói bűnözői klánfőnök, Stefano Magaddino támogatásával Bonanno Kanadában is terjeszkedett.[11]
Mint előtte Maranzano, Joseph Bonanno is a "becsület", a "hagyomány", a "tisztelet" és a "méltóság" régi világbeli maffia hagyományait fogadta el klánja irányításának alapelveiként. Jobban átitatta ezeket a hagyományokat, mint generációjának más maffiózói;[7] például magát a klánja "atyjának" tekintette, mint előtte Maranzano. A Bonanno klánt az öt család közül a legszorosabb kötelékűnek tartották, mivel Joseph igyekezett a tagságot a castelammarese-i szicíliaiakra korlátozni. Erősen hitt abban, hogy a vérrokonság és a szigorú szicíliai nevelés az egyetlen módja a maffia hagyományos értékeinek fenntartására.[12]
Az évek során Joseph a Bizottság befolyásos tagjává vált, köszönhetően Joe Profaci főnökkel való szoros kapcsolatának. A kettejük közötti kötelék még erősebbé vált, amikor Joseph fia, Salvatore "Bill" Bonanno 1956-ban feleségül vette Profaci unokahúgát, Rosalie-t.[13] A Bonanno-Profaci szövetség elriasztotta a másik három családot attól, hogy megpróbáljanak az ő üzletükbe lépni.
A klánok közötti stabil hatalmi viszony Joe Profaci 1962-ben bekövetkezett halálával összeomlott. Joseph Bonanno-t ekkor Tommy Lucchese és az új főnök, Carlo Gambino szövetsége, valamint a saját klánján belül növekvő elégedetlenség fenyegette. A klántagok közül sokan panaszkodni kezdtek, hogy Joseph túl sok időt töltött második otthonában, az arizonai Tucsonban.[13]
1963-ban Bonanno kitervelte a maffia bizottság több riválisa, Tommy Lucchese, Carlo Gambino és Stefano Magaddino főnökök, valamint Frank DeSimone meggyilkolását.[14] Bonanno megkereste és elnyerte Profaci utódjának, Joseph Maglioccónak a támogatását. Magliocco nem csak azért volt elkeseredett, mert nem kapott helyet a Bizottságban, de Bonanno és Profaci több mint 30 évig szoros szövetségesek voltak Profaci halála előtt. Bonanno merész célja az volt, hogy átvegye a Bizottság irányítását, és Maglioccót a jobbkezévé tegye.[15]
Magliocco megbízást kapott Lucchese és Gambino megölésére, és a megbízást az egyik legjobb bérgyilkosának, Joseph Colombónak adta. Az opportunista Colombo azonban elárulta a tervet a célpontok előtt. A többi főnök gyorsan rájött, hogy Magliocco ezt nem tervelhette ki egymaga. Emlékezve arra, hogy Bonanno milyen közel állt Maglioccóhoz (és előtte Profacihoz), valamint a házasságaik révén fennálló szoros kapcsolatukra, a többi főnök arra a következtetésre jutott, hogy Bonanno volt a terv értelmi szerzője.[15]
A Bizottság beidézte Bonannót és Maglioccót, hogy adjanak magyarázatot a tervre. Bonanno azonban az életét féltve Montrealba menekült és ott bujkált, Maglioccóra bízva a Bizottsággal való foglalkozást. Magliocco súlyosan megrendülve és megromlott egészségi állapotában bevallotta az összeesküvésben játszott szerepét, ezért a Bizottság megkímélte az életét, de arra kényszerítette, hogy vonuljon vissza a Profaci klánfőnöki tisztségéből, és fizessen 50000 dolláros bírságot. Colombo jutalmul, amiért a főnöke ellen fordult, megkapta a Profaci klánt.[15]
1964. október 21-én, egy nappal azelőtt, hogy Bonanno tanúvallomást tett volna az esküdtszéki vizsgálat előtt, az ügyvédei elmondták, hogy miután velük vacsorázott, Bonanno-t elrabolták, -állítólag Magaddino emberei- amikor belépett abba a bérházba, ahol az egyikük ügyvédje lakott a Park Avenue és az East 36th Street sarkán.[16][17] A New Jersey-i főnök, Sam "Plumber" Decavalcante FBI felvételeiből kiderült, hogy a többi főnököt meglepetésként érte Bonanno eltűnése, más FBI felvételek pedig dühös Bonanno-katonákat rögzítettek, akik azt mondták: "Az a rohadék lelépett, és itt hagyott minket egyedül!"[18]
Bonanno kétéves távolléte alatt Gaspar DiGregorio kihasználta a Bill szerepével kapcsolatos elégedetlenséget, hogy magának követelje a klán vezetését. A Maffia Bizottság DiGregoriót nevezte ki a Bonanno család főnökének, és a DiGregorio lázadás, egy négy évig tartó viszálykodáshoz vezetett a Bonanno klánban, amelyet a média "banánháborúnak" nevezett,[7] ami a klánon belül a Billhez és a DiGregorióhoz hűségesek közötti megosztottsághoz vezetett.[7]
1966 elején DiGregorio állítólag felvette a kapcsolatot Billel egy béketalálkozóval kapcsolatban amibe Bill beleegyezett, és nagybátyja Troutman Street-i házát javasolta a találkozó helyszínéül Brooklynban. 1966. január 28-án, amikor Bill és lojalistái megközelítették a házat, lövöldözés alakult ki, de az összetűzés során senki sem sérült meg.[19]
Bonanno 1966. május 17-én újra megjelent a Foley Square-en. 1968-ban DiGregorio megsebesült géppuskalövés következtében, majd később szívrohamot kapott.[19] Ugyanebben az évben a Bizottság elégedetlen lett DiGregorio, a klánon belüli lázadás leverésére tett erőfeszítéseivel, és végül ejtették DiGregoriót, és Paul Sciacca felé fordították a támogatásukat. 1968-ban, egy szívrohamot követően Bonanno véget vetett a klánbeli háborúskodásnak azzal, hogy beleegyezett, hogy lemond a betöltött főnöki tisztségéről és Arizonába költözik. E békeszerződés részeként Bill is lemondott a tanácsosi (consigliere) tisztségéről, és apjával együtt elköltözött New Yorkból.[7][13]
Sciacca helyére Natale "Joe Diamonds" Evola került.[20] Evola vezetése rövid volt, és 1973-ban bekövetkezett természetes halála Philip "Rusty" Rastellit segítette a vezetői pozícióba.[17][21] 1974. február 23-án a manhattani Americana Hotelben tartott ülésen a Bizottság Rastellit nevezte ki főnöknek.[22] 1975. március 6-án Rastellit zsarolással kapcsolatos bűncselekményekkel vádolták meg. Kilenc évvel korábban Rastelli létrehozta az ebédszállító kocsik üzemeltetőinek szakmai szövetségét,[23] és átvette az ágazat irányítását. Minden olyan üzemeltető, aki nem volt hajlandó csatlakozni a szövetséghez és fizetni annak merev díjait, vandalizmussal és fizikai támadással nézett szembe. 1976. augusztus 27-én azonban Rastellit 10 év börtönre ítélték, amelyet összeesküvésért, bíróság megsértéséért és uzsoráért kiszabott négyéves büntetéssel egyidőben töltött le.[24][25]
Rastelli távollétében Galante, nem hivatalos megbízott főnökként átvette az irányítást a Bonanno klán felett.[26] A New York-i bűnözői családok megijedtek Galante arcátlan kísérletétől, hogy átvegye a kábítószerpiacot.[26] Frank Tieri, a Genovese bűnözői család főnöke felvette a kapcsolatot a Cosa Nostra vezetőivel, hogy konszenzust teremtsen Galante meggyilkolásához, és még a visszavonult Joseph Bonanno jóváhagyását is megszerezte.[27] 1979-ben lendületet kaptak, amikor Rastelli és Joseph Massino engedélyt kért a Bizottságtól Galante megölésére; a kérelmet jóváhagyták.[28][29] 1979. július 12-én Galantét három férfi lőtte agyon, egy étteremben, a brooklyn-i Bushwick városrészben.[30][31]
Joseph D. Pistone, álnevén Donnie Brasco beépített FBI-ügynök volt, aki azt a feladatot kapta, hogy épüljön be a Bonanno klánba. Hónapokig tartó tervezés után, 1976 szeptemberében Pistone megkezdte fedett akcióját – az eredetileg körülbelül hat hónapra tervezett műveletből több év lett.[32] Pistone először hat hónapot töltött a Colombo klánnál, mielőtt Anthony Mirrával kapcsolatot kialakítva áttért a Bonanno klánhoz.[33] Amikor Mirra börtönbe került, Pistone-t Benjamin "Lefty" Ruggiero a Bonanno klán egyik katonája oktatta a maffia módszereire, akinek Mike "Mimi" Sabella volt a helyi vezére.[33] Galante meggyilkolása után Pistone jelentette azt Dominick "Sonny Black" Napolitanonak.[32][33][33]
A Galante-gyilkosság után Massino elkezdett a hatalomért versengeni Dominick "Sonny Black" Napolitanóval, egy másik elkötelezett Rastelli vezérrel. Mindkét férfit egy másik csoport fenyegette, amely a távollévő főnök leváltására törekedett, és amelyet Alphonse "Sonny Red" Indelicato, Dominick "Big Trin" Trinchera és Philip Giaccone helyi vezérek vezettek.[34] A Bizottság először megpróbálta fenntartani semlegességét, de 1981-ben Massino informátorai azt a hírt kapták, hogy a három helyi vezér automata fegyvereket halmozott fel, és azt tervezték, hogy megölik a Bonanno családon belüli Rastelli-hűségeseket, hogy átvegyék a teljes irányítást. Massino a Colombo családfőnökhöz, Carmine Persicóhoz és a Gambino főnökhöz, Paul Castellanóhoz fordult tanácsért, akik azt javasolták neki, hogy azonnal cselekedjen.[34]
Massino, Napolitano és Gerlando Sciascia, szicíliai születésű helyi vezér, aki kapcsolatban állt a montreali Rizzuto bűnözői klánnal, 1981. május 5-re egy brooklyni társasági klubban találkozót szervezett a három vezérrel. Négy fegyverest, köztük Vitalét és a Bonannohoz kötődő montreali főnököt, Vito Rizzutót, egy szekrényben rejtették el, hogy rajtaütésszerűen lecsapjanak áldozataikra.[35] Amikor Trinchera, Giaccone és Indelicato Frank Linóval megérkeztek Massino fogadására, agyonlőtték őket, és Massino megakadályozta, hogy Indelicato elmeneküljön.[35][36] Lino sértetlenül, ám futva menekült ki az ajtón.[35] A merénylet tovább növelte Massino presztízsét, de mind Lino szökése, mind Indelicato holttestének május 28.-i felfedezése egyben beárnyékolta azt.[37][38][39]
Massino gyorsan megnyerte Linót a maga oldalára,[40] de Indelicato fia, Anthony "Bruno" Indelicato bosszút esküdött apja gyilkosának megölésére.[41] Napolitano megbízta társát, Donnie Brascót, akitől remélte, hogy embert farag belőle, hogy megölje Indelicatót.[41] Brasco fedett akciójának azonban 1981. július 26-án vége lett.[32] Pistone beépített munkája több mint 200 vádirathoz és több mint 100 maffiatag elítéléséhez segítette hozzá a hatóságokat.[32] 1981. augusztus 17-én Napolitanót Ronald Filocomo és Frank "Curly" Lino lelőtte egy pincében, büntetésül azért, mert Brascót befogadta a bandájába. 1981. augusztus 29-én az FBI elfogta és letartóztatta Ruggierót aki 15 évet kapott a RICO törvény alapján. 1982 februárjában Anthony Mirra, a férfi, aki Pistone-t a családhoz ajánlotta, szintén meghalt.[42][43][44]
1985-ben Rastelli ellen más Maffia-vezetőkkel együtt vádat emeltek a maffiabizottsági perben, azonban amikor Rastelli ellen külön munkaügyi zsarolás vádjával vádat emeltek, az ügyészek úgy döntöttek, hogy kiveszik őt a bizottsági perből. Mivel korábban Brasco beszivárgása miatt elvesztették a bizottsági helyüket, a Bonanno család kevésbé volt kitéve a nyilvánosságnak, mint a többi család ebben az ügyben.[45][46]
Rastelli 1991. június 24-én halt meg.[47] Nem sokkal később Massino sógora, Salvatore Vitale megszervezte a klán helyi vezéreinek gyűlését, ahol Massinót főnökké avatták. Vitale és más helyi vezérek már az 1980-as évek vége óta sürgették Massinót, hogy ő legyen a főnök. Massino azonban vonakodott megtenni ezt a lépést, amíg Rastelli életben volt, arra a régi maffiahagyományra hivatkozva, hogy a főnök visszavonulásáig vagy haláláig megtartja a címét. Börtönbüntetése alatt azonban Vitale-t jelölte ki főnökhelyettesnek, és megparancsolta neki, hogy "tegye őt főnökké", amint Rastelli meghal.[48]
Massino 49 éves volt, amikor hivatalosan is főnök lett, és tudta, hogy hosszú uralkodás állhat előtte, ha el tudja kerülni azokat a buktatókat, amelyek miatt más főnökök börtönbe kerültek, ezért titokzatosabb üzletmenetet választott, mint ami a 20. század nagy részében a maffiózókra jellemző volt. Bezáratta a klán társasági klubjait, mivel úgy vélte, hogy túl könnyen lehallgathatóak, és más családokkal való közös zsarolásnak is véget vetett, mert úgy vélte, hogy túl nagy kockázatot jelent a más családoktól való függés. Egyszerűsítette a klán parancsnoki láncát is, a helyi vezérek egy csoportját kijelölve, hogy felügyeljenek egy adott vállalkozást, és jelentsenek Vitale-nak, akit ő nevezett ki főnökhelyettesnek. Amikor Massino-t 1992-ben felügyelet mellett szabadlábra helyezték, 1995-ig Vitale maradt a helyettes, mert Massino nem érintkezhetett ismert maffiózókkal. Mivel azonban Vitale-t soha nem ítélték el maffiával kapcsolatos bűncselekményért, az FBI-nak nem volt oka gyanakodni a két sógor közös találkozójára.[49]
Massinót feldühítette a klán névadója, Bonanno – "A becsület embere" című, mindent eláruló könyve, mivel azt az omertà kódex durva megsértésének tartotta. Ennek érdekében a klán nevét "Massino klánra" változtatta. Ugyanakkor megtiltotta a klántagoknak, hogy a nevét kimondják. Ehelyett a fülükre kellett mutatniuk, amikor rá utaltak – ez egy célzás volt arra, ahogy a Genovese klánfőnök Vincent Gigante azt mondta az embereinek, hogy inkább mutassanak az állukra, minthogy a nevét kimondják. Emlékezve arra, hogy Pistone/Brasco milyen közel került ahhoz, hogy valóban megtörténjen a katonává avatása, Massino megkövetelte, hogy minden leendő katona legalább nyolc éven át "nyilvántartásban" legyen egy kiválasztott emberrel, mielőtt katonává válna. Arra is erősen ösztönözte az embereit, hogy önkéntes módon vegyék fel fiaikat a klánba, mert úgy gondolta, hogy a vérrokonság miatt kisebb eséllyel válnak besúgóvá, és hűségesebbek lesznek,[50] azonban a klán már ekkor is hűséges hírében állt. Ez volt az egyetlen olyan klán a New York-i maffia újkori történetében (azaz a Castellammarese háború óta), amelynek soha nem volt olyan embere, aki besúgó vagy koronatanú lett volna. Massino ezt büszkeségként használta fel, hogy összefogja a bűnözői klánját.[51]
Néhány éven belül Bonannoék Gotti segítségével visszaszerezték bizottsági helyüket. 1998-ra a más klánokat érintő büntetőügyek sorozata miatt Massino maradt az egyetlen teljes jogú New York-i főnök, aki még nem került börtönbe. Az FBI az ország legbefolyásosabb maffiafőnökének tartotta. Tekintélye olyan helyzetbe hozta, hogy meghatározhatta az egész New York-i maffia általános politikáját.[52]
A klánnak egészen 2000-ig sikerült elkerülnie, hogy az FBI behálózza őket, egészen addig, amíg egy törvényszéki könyvelőpáros, akik általában pénzügyi csalási ügyeken dolgoztak, fel nem fedezte, hogy Barry Weinberg üzletember, aki Richard Cantarella helyi vezér partnereként több parkolási ügyben is részt vett, egy évtizeden keresztül több millió dollárnyi bevételt nem jelentett be. Weinberg beleegyezett az együttműködésbe, miután közölték vele, hogy hosszú börtönbüntetés várhat rá, hacsak nem vállalja, hogy be lesz drótozva, és ezzel bizonyítékokat szerez Bonanno társairól. Weinberg egy másik társa, Augustino Scozzari szintén beleegyezett az együttműködésbe. Weinberg és Scozzari több száz terhelő vallomást rögzített Cantarelláról és csapatáról.[53] A bizonyítékok alapján a kormány 2002 októberében 24 rendbeli RICO-vádat emelt 21 Bonanno-katonával és társaival szemben. A vádiratban szereplő legnagyobb nevek Cantarella – aki megbízott főnökhelyettesként szolgált, amíg Vitale uzsorakölcsönök és pénzmosás miatt ítélethirdetésre várt – és Frank Coppa helyi vezér voltak.[54] Coppa, aki már csalásért ült, inkább beleegyezett, hogy besúgóvá válik, minthogy szembenézzen egy újabb ítélet kilátásba helyezésével, ami gyakorlatilag élete hátralevő részére börtönbe juttatta volna. Ő volt a Bonanno klán történetében az első made man, aki besúgóvá vált.[55][56] Röviddel ezután követte őt Cantarella, a Mirra-gyilkosság egyik résztvevője,[57] akit zsarolással és gyilkossággal vádoltak,[58] és akit Coppa, Vitale-val együtt belekevert a Perrino-gyilkosságba.[59] Egy harmadik személy, Joseph D'Amico később azzal a tudattal fordult az hatóságok felé, hogy Cantarella őt is gyilkossággal gyanúsíthatja.[60] Mindezek Massinót végül kiszolgáltatottá tették a súlyos vádaknak.[61]
2003. január 9-én Massinót letartóztatták, és Vitale, Frank Lino és Daniel Mongelli helyi vezérek mellett egy átfogó zsarolási vádiratban vádat emeltek ellene. A Massino ellen felhozott vádak között szerepelt Napolitano 1981-es meggyilkolásának megrendelése is.[62][63] Massinótól megtagadták az óvadékot,[64] és Vincent Basciano vette át távollétében a főnöki teendőket.[65] Massino, David Breitbart ügyvédet fogadta fel védelmére, aki eredetileg az 1987-es perében akarta őt képviselni.[66]
Három további Bonanno ember döntött az együttműködés mellett, mielőtt Massino bíróság elé állt volna. Az első James Tartaglione volt; előre látva, hogy hamarosan őt is vád alá helyezik, elment az FBI-hoz, és beleegyezett, hogy lehallgatják, legalább addig is szabadlábon maradhat.[67] A második Salvatore Vitale volt. Az őrizetben Massino ismét közölte a készséges Bonanno családdal, hogy meg akarja ölni Vitale-t.[68] Miután az ügyészek értesültek Massino korábbi, sógora megölésére irányuló terveiről Coppától és Cantarellától, értesítették Vitale-t, aki már elégedetlen volt azzal, hogy letartóztatása után ő és a családja nem kapott támogatást Massinótól.[69] Azon a napon, amikor Massinóval együtt vádat emeltek ellene, Vitale úgy döntött, hogy amint biztonságos lesz, átáll, és februárban hivatalosan is megegyezett az ügyészekkel.[68][70] Rövid időn belül követte őt Lino, tudván, hogy Vitale őt is gyilkosságba keverheti.[67] Szintén átállt Duane Leisenheimer, a Bonanno klán egykori embere, aki aggódott a biztonságáért, miután Massino védőcsapatának nyomozója felkereste, hogy megtudja, szándékában áll-e segíteni a hatóságokat.[71]
Mire a tárgyalás megkezdődött, Massino ellen 11 RICO vádpontot emeltek hét gyilkosság (mivel az ügyészség a Sciascia-gyilkosságért halálbüntetést helyezett kilátásba, az ügyet különválasztották, hogy külön tárgyalják), gyújtogatás, zsarolás, uzsora-bűncselekmény, illegális szerencsejáték és pénzmosás miatt.[72] Ekkorra a Time magazin már "Az utolsó Don"-nak nevezte Massinót, utalva arra, hogy ő volt az egyetlen New York-i főnök, aki ekkor még nem került börtönbe.[73][74] A név rajta maradt.[75][76][77] Ötnapos tanácskozás után az esküdtszék 2004. július 30-án mind a tizenegy vádpontban bűnösnek találta Massinót. Az ítélethirdetést eredetileg október 12-re tűzték ki, és várhatóan életfogytiglani börtönbüntetést kap, feltételes szabadlábra helyezés lehetősége nélkül.[75] Az esküdtszék az ítélethirdetés napján jóváhagyta az ügyészek által javasolt 10 millió dolláros vagyonelkobzást is, amely a Bonanno főnökeként szerzett bevételeiből származik.[78]
Közvetlenül a július 30-i ítélete után, amikor a bíróság elnapolta a tárgyalást, Massino találkozót kért Garaufis bírótól, ahol először tett együttműködési ajánlatot,[79] abban a reményben, hogy megkíméli az életét, ugyanis halálbüntetés fenyegette volna, ha bűnösnek találják Gerlando Sciascia meggyilkolásában, hiszen John Ashcroft igazságügyi miniszterként tett egyik utolsó intézkedése az volt, hogy utasította a szövetségi ügyészeket, hogy kérjék Massino halálbüntetését.[80] Massino így az első maffiafőnök lett volna, akit kivégeznek, és az első maffiafőnök, akire halálbüntetést szabnak ki Lepke Buchalter 1944-es kivégzése óta.[81]
Massino később azt állította, hogy azért döntött úgy, hogy besúgóvá válik, mert fennállt a lehetősége, hogy feleségének és édesanyjának el kell hagynia a házát a kormány javára.[82] Anthony D. DeStefano és Selwyn Raab újságírók egyaránt úgy vélik, hogy Massino Cosa Nostrából való kiábrándulásának egyik tényezője az volt, hogy sok egykoron hűséges ember árulóvá vált,[79][83] az előbbi azt is feltételezi, hogy Massino "jóval az ítélet előtt" döntött úgy, hogy besúgó lesz.[79] Massino volt az első olyan New York-i klánfőnök, aki az igazságszolgáltatás oldalára állt, ám az amerikai maffia történetében a második.[84] (Ralph Natale, a philadelphiai klánfőnök 1999-ben állt át, amikor drogvádakkal kellett szembenéznie.)[85]
2004 júliusában a brooklyni szövetségi ügyészek azt állították, hogy a Bonanno klán 75 maffiózóját vagy bűntársát ítélték el a megelőző 4 évben. 2005 júniusában a Bonanno klán 12 tagját és bűntársát, (7-en közülük 70 évnél idősebbek voltak),[86] köztük Rabito-t, vád alá helyezték és letartóztatták egy évi 10 millió dolláros bevételű illegális szerencsejáték-rendszer működtetésének vádjával.[87]
Massino letartóztatása után Vincent Basciano lett a megbízott főnök.[88] 2006-ban Bascianót egy zsarolási perben elítélték gyilkossági kísérletért és illegális szerencsejáték-rendszer működtetéséért.[88] Az esküdtszék határozathozatala miatt azonban Bascianót nem ítélték el Frank Santoro 2001-es meggyilkolásáért.[89][90] Ezért az első gyilkossági tárgyalása után az ügyészek újratárgyalták az ügyét azokban a vádpontokban, amelyekben az esküdtszék az első tárgyaláson határozathozatal nélkül maradt. 2007. augusztus 1-jén végül elítélték Santoro meggyilkolásáért, (aki megpróbálta elrabolni Basciano fiát),[91][92] és ezt követően életfogytiglani börtönbüntetésre ítélték.[93] A tárgyalások során a brooklyni üzlettulajdonost, Salvatore "Sal the Ironworker" Montagnát nevezte meg "megbízott főnökeként".[90][94][95] Montagna szoros kapcsolatban állt a Bonanno klán szicíliai csoportjával, beleértve Baldo Amatót és Cesare Bonventre helyi vezért. Nicholas "Nicky Mouth" Santora "megbízott főnökhelyettesként", Anthony Rabito pedig állítólagos tanácsosként, azaz consigliereként szolgált.[96] 2007. február 6-án Nicholas Santora megbízott főnökhelyettes, Anthony Rabito megbízott consigliere, Jerome Asaro, Ifj. Joseph Cammarano, és Louis Decicco helyi vezérek ellen vádat emeltek zsarolás vádjával.[97] Montagna 2009-es kanadai kitoloncolását követően Vincent Badalamenti követte őt a Bonanno család megbízott főnökeként.[98]
2013-ban Michael Mancusót nevezték ki a klán új hivatalos főnökévé, így ő az első férfi, aki a hivatalos főnöki címet viseli, mióta Massino 2004-ben hatósági besúgóvá vált.[99] Mancuso távollétében Thomas DiFiore főnökhelyettes vette át a megbízott főnöki feladatokat,[99] de 2014-ben, DiFiore letartóztatását, és 21 hónapos börtönbüntetését követően Ifj. Joseph Cammarano váltotta fel őt.[100] 2016 decemberében az FBI megfigyelte, hogy a klán több mint egy tucat rangidős tagja közös vacsorát rendezett Cammarano új pozíciójának elismeréseként.[101]
Bonanno társát, Charles "Charlie Pepsi" Centarót 2015. szeptember 15-én 33 hónap börtönbüntetésre ítélték, miután pénzmosásért elítélték, állítólag több mint 500000 dollárt mosott tisztára.[102] Centaro a Bonanno/Gambino társával, Franco Lupoi-val együtt részt vett egy nagyszabású kokain-, heroin- és fegyverkereskedési akcióban, amely New Yorktól Olaszországig terjedt amiben a New York-i Gambino klán és a calabriai 'Ndrangheta maffia is érintett volt.
2017 novemberében az FBI több személyt letartóztatott New Yorkban, köztük a Bonanno és a Gambino bűnözőklánok tagjait és társait kábítószer-kereskedelem, uzsorakölcsön és lőfegyverrel kapcsolatos bűncselekmények vádjával. Köztük volt Damiano Zummo, a Bonanno család állítólagos megbízott helyi vezére is.[103][104][105][106] 2015 novemberében Zummo részt vett egy beépített rendőrségi ügynök titokban rögzített beavatási ceremóniáján Kanadában.[107][108] Zummo jelentős szerepet játszott az ünnepségen, és a felvételen a szervezet magasabb szintjén lévő tagokat is megnevezett.[109] Egy brooklyni bírósági tisztviselő később azt mondta: "Egy titkos beavatási ceremónia felvétele rendkívüli eredmény a bűnüldözés számára, és jelentős csapást mér a La Cosa Nostrára". A felvétel 13 maffiózó letartóztatásához vezetett.[110]
2018. január 12-én a Bonanno klán 8 tagját letartóztatták, és zsarolással valamint az ehhez kapcsolódó bűncselekményekkel vádolták meg őket. Az utcai főnök, az ifjabb Joseph Cammarano és a tanácsos, John "Porky" Zancocchio is köztük volt. A Genovese és a Lucchese klán tagjait, Ernest Montevecchit és Eugene "Boobie" Castelle-t is letartóztatták.[111][112] A vádak a következők voltak: súlyos testi sértés és bűnsegédlet, zsarolás, uzsorakamat, távirat- és postai csalás, kábítószer-terjesztés, gyilkosságra irányuló összeesküvés, zsarolási összeesküvés.[113] Joseph "Joe Valet" Sabellát helyi vezérként, George Tropianót pedig megbízott helyi vezérként azonosították.[114][115] A Made tagjait, Domenick Minierót, Albert "Al Muscles" Armettát és Joseph "Joey Blue Eyes" Santapaolót RICO és zsarolási összeesküvéssel, Armettát pedig egy 2015-ben elkövetett testi sértéssel vádolták meg.[116]
2018. augusztus 15-én Dora Irizarry bíró 14 év börtönbüntetésre ítélte Vincent Asaro unokaöccsét és a Bonanno egykori megbízott helyi vezérét, Ronald Giallanzót. Giallanzót korábban, 2017 márciusában tartóztatták le két Bonanno-katonával, Michael Palmaccióval és Nicholas Festával együtt.[117][118] Festa és Palmaccio beismerte 7 személy megzsarolását, és mindkettejüket 500000 dollár vagyonelkobzással büntették.[119] Giallanzót azzal vádolták, hogy 1998 és 2017 között uzsoráskodott és illegális szerencsejáték-üzletet működtetett. Beleegyezett az 1,25 millió dollár vagyonelkobzásba, és, hogy eladja a queensi Howard Beachen lévő, öt hálószobás villáját, amelyet az uzsorakamatból származó bűncselekményből származó bevételből épített. Elrendelték, hogy 268000 dollár kártérítést fizessen áldozatainak. Elismerte továbbá, hogy részt vett öt magánszemélytől zsaroló kölcsönök nyújtásában és beszedésében.
2015 októberében a 71 éves Sylvester "Sally Daz" Zottolát, a Bonanno klán egyik társát halálos lövés érte Bronxban, a Webster Avenue-n található McDonald's-ban; a hatóságok maffia-szerű kivégzésként jellemezték a gyilkosságot. A gyilkosságra több, Zottolát, illetve fiát, Salvatore Zottolát célzó támadás után került sor.[120][121] A bírósági feljegyzések szerint az idősebb Zottola, Vincent Basciano közeli munkatársa volt.[121] 2018 októberében a szövetségi ügyészek vádat emeltek Bushawn Shelton ellen, aki állítólag a Bloods banda magas rangú tagja volt, és azzal vádolták, hogy megpróbált bérgyilkost felbérelni Sylvester és Salvatore Zottola megölésére.[122] 2019 júniusában a szövetségi ügyészek egy pótvádat adtak ki, amelyben vádat emeltek Anthony Zottola, (Sylvester Zottola fia és Salvatore Zottola testvére), Shelton és hat másik személy ellen bérgyilkossági összeesküvéssel és ehhez kapcsolódó vádakkal. A vádirat szerint, idősebb Anthony Zottola felbérelte Sheltont a gyilkosság megszervezésére,[123] és "Shelton viszont kiadta a munkát a Bloods több másik tagjának".[124] Az ügy tárgyalás előtt áll, a szövetségi hatóságok valószínűleg halálbüntetést fognak kiszabni.
2019. március 13-án ifj. Cammarano-t és Zancocchio-t felmentették a zsarolás és a zsarolásra való összeesküvés vádja alól. 2019. május 25-én meghalt a család egykori consigliere-je, Anthony Graziano.[125][126]
2020-ban az olasz rendőrség az FBI-jal közösen szoros kapcsolatot fedezett fel Bonannóék és a Castellammare del Golfo-i maffiacsalád, különösen Francesco Domingo között. A nyomozások során több találkozót is megfigyeltek Domingo és a Bonanno klán tagjai között.[127] A jelentések szerint a szicíliai főnököt a Bonnanók szicíliai társszervezeteinek viszonyítási pontjaként tartják számon. A legtöbb csúcstalálkozót és találkozót Domingo házában tartották, Castellammare del Golfóban, a Gagliardetta negyedben.[128]
Az utcai főnök felelős a parancsok továbbításáért az alacsonyabb rangú tagoknak. Bizonyos esetekben egy (helyi vezérekbő álló) testület helyettesíti az utcai főnök szerepét. A klán dönthet úgy, hogy a főnök halála, börtönbe kerülése vagy cselekvőképtelensége esetén helyi vezérekből álló testületet állít össze. Az 1960-as évek klánháborúja során egy helyi vezérekből álló csoport irányította a klán döntéshozatalát. Bizonyos esetekben az eljáró főnök egy utcai főnököt használ fel a bűnüldöző szervek figyelmének elterelésére.
Főnök – Michael "The Nose" Mancuso – a Bonanno család jelenlegi hivatalos főnöke. Mielőtt csatlakozott a Bonanno családhoz, Mancuso a kelet-harlemi Purple Ganghez tartozott. 1984 augusztusában Mancuso lelőtte a feleségét, 10 év börtönbüntetést kapott.[147] 2006. február 16-án Las Vegasban letartóztatták, mert 2004. november 30-án megrendelte társa, Randolph Pizzolo meggyilkolását.[148][149] 2008. december 16-án Nicholas Garaufis bíró 15 év börtönbüntetésre ítélte Mancusót a Pizzolo meggyilkolásáért, 2019. március 12-én szabadult.[150]
Utcai főnök – John "Johnny Skyway" Palazzolo
Főnökhelyettes – Ismeretlen
Tanácsos – Ismeretlen
Queens
Brooklyn
Staten Island
New Jersey
1953-ban Joseph Bonanno főnök Carmine Galantét a kanadai Québecbe, Montrealba küldte, hogy felügyelje az ottani drogüzletet, ahol a Cotroni bűnözőklán calabriai tagjával, Vincenzo Cotronival dolgozott együtt a French Connectionben.[243] 1953-ban a rendőrség becslése szerint Galante évente mintegy 50 millió dollár értékű szerencsejátékprofitot szedett össze Montrealban.[244] 1956 áprilisában Galante erős zsarolási taktikája miatt a kanadai kormány visszatoloncolta őt az Egyesült Államokba.[245][246] Rizzuto a Luigi Greco által vezetett szicíliai csoport egyik alárendeltje volt egészen 1972-ben bekövetkezett haláláig.[246] Mivel ekkor a feszültség hatalmi harcba torkollott a klán calabriai és szicíliai csoportja között, 1973-ban maffiaháború kezdődött.[246][247] A helyi vezér, Paolo Violi panaszkodott szicíliai "alárendeltjei", különösen Nicolo Rizzuto egyéni módszereire. 1977-ben Rizzuto és Violi egy rendőrségi jelentés szerint egy montreali lakos otthonában találkoztak szemtől szembe, hogy egy utolsó erőfeszítéssel rendezzék nézeteltéréseiket. A béketárgyalások azonban kudarcba fulladtak, és a Rizzuto család nagy része Venezuelába menekült. 1978-ban a szicíliaiak megölték Violit, a testvéreit valamint másokat. 1984-ben Vincenzo Controni természetes halálával a Rizzuto bűnözőklán lett a legerősebb montreali maffia klán.[246] Az FBI szerint mind a Cotronik, mind a Rizzutók kapcsolatban álltak a Bonanno klánnal,[246] de a kanadai bűnüldöző szervek különállónak tartják őket. A Rizzuto családot néha a Hatodik Családként is emlegetik. 1988-ban Nicolo Rizzutót elítélték kokainkereskedelemért, és fia, Vito Rizzuto lett a klán főnöke. 2004 januárjában letartóztatták Vito Rizzutót, és 2006 augusztusában gyilkosság vádjával kiadták az Egyesült Államoknak. 2007 májusában Rizzuto elfogadta a vádalkut a három renegát Bonanno helyi vezér 1981. májusi New York-i meggyilkolásában való részvételéért, és 10 év börtönbüntetésre ítélték. A börtönben töltött idő alatt fiát, Ifj. Nicolo Rizzutot 2009. december 28-án, míg apját, Id. Nicolo Rizzutot 2010. november 10-én gyilkolták meg.[248][249][250] 2012. október 5-én szabadult a börtönből, majd 2013. december 23-án tüdőrák szövődményei következtében meghalt.[251]
Bonanno család Valachi meghallgatás (1963) | |
---|---|
Főnök | Joseph Bonanno |
Alfőnök | Carmine Galante |
Tanácsos | Frank Garafolo |
Caporegime | Joseph Notaro, egyéb caporegime ismeretlen |
Katonák | Michael Angelina, James Colletti, Michael Consolo, Rasario Dionosio, Nicholas Marangello, Frank Mari, John Petrone, Angelo Presinzano, Frank Presinzano, Phillip "Rusty" Rastelli, George Rizzo, Michael Sabella, Joseph Spadaro, Costenze Valente, Frank Valente, Nicholas Zapprana |
Lásd: GangRule.com – Family Charts: Bonanno family chart |
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.