település Horvátországban From Wikipedia, the free encyclopedia
Babino Polje falu Horvátországban, Dubrovnik-Neretva megyében. Mljet szigetének legnagyobb települése és közigazgatási központja.
Babino Polje | |
Babino Polje látképe | |
Közigazgatás | |
Ország | ![]() |
Megye | Dubrovnik-Neretva |
Község | Mljet |
Jogállás | falu |
Irányítószám | 20225 |
Körzethívószám | (+385) 20 |
Népesség | |
Teljes népesség | 262 fő (2021. aug. 31.)[1] |
Földrajzi adatok | |
Tszf. magasság | 166 m |
Időzóna | CET, UTC+1 |
Elhelyezkedése | |
![]() | |
![]() | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Babino Polje témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Dubrovnik városától légvonalban 45 km-re északnyugatra, Mljet szigetének középső részén, a sziget legmagasabb hegye az 513 méter magas Veliki grad alatt, az azonos nevű termékeny mező felett fekszik. Főbb településrészei: Zabriježje, Sršenovići és Zadublje. Legközelebbi kikötője Sobra 6 km-re található.
Babino Polje területe ősidők óta lakott. A határában található barlangokban (Ostaševica, Odisejeva) minden bizonnyal már az ősember is meghúzta magát. Az itt élt első ismert nép az illírek voltak, akik az i. e. 2. évezredtől fogva éltek itt magaslatokon épített erődített településeken és kövekből rakott halomsírokba temetkeztek. A település határában több ókori illír erődített település maradványai megtalálhatók többek között a Veliko brdo, Veliki grad, Mali grad és Gradina nevű magaslatokon. Halomsírjaik megtalálhatók a település határában Njivice, Polje od lokava, Dol, Kruševac polje, Glogovac, Matanovići és Sršenovići nevű helyeken, de rajtuk kívül több határrész is ismert, ahol ezek a halomsírok már megsemmisültek. Az illírek i. e. 35-ig uralták a térséget, amikor Octavianus hadai végső győzelmet arattak felettük. A Nyugatrómai Birodalom bukása után 493-tól a keleti gótok uralták a szigetet. 535-ben Mljet Dalmáciával együtt a Bizánci Császárság uralma alá került. A horvátok ősei a 7. században érkeztek Dalmáciába és csakhamar megalapították első településeiket Mljet szigetén is. Ezek elsőként a termékeny mező melletti, ivóvízzel rendelkező helyeken alakultak ki.
Babino Polje a sziget legrégebbi horvátok által alapított települései közé tartozott. A legenda szerint e területet Deša zahumljei herceg adományozta egy öreganyó (horvátul baba) jótanácsáért, melyet az ellenséges herceggel vívott csatája idején adott neki. Így lett a falu neve Babino polje, azaz anyó mezeje. Tőle származik az a tizenkét család, melyek nevéből alkotott tizenkét település ma is fellelhető a szigeten: Andričevići, Hajdići, Stražičići, Hazdovčići, Sršenovići, Čumbelići, Matanovići, Benkovići, Marketi, Lazovići, Dabelići és Palunčići. A babino poljeiek a 11. században felépítették első templomukat, melyet Szent Pankraciusz, a sziget első védőszentje tiszteletére szenteltek. Ljutovit zahumljei herceg a templomnak adományozta mindazt a területet, mely körülötte terület el, megfenyegetve minden helyi lakost, hogy ne merészeljék igényelni vagy elfoglalni ezt a birtokot. Ez az adomány, mely a legnagyobb birtok volt a szigeten később a lokrumi bencés apátság tulajdonába ment át. A bencések a templom mellé felépítették Szent Andrásnak szentelt kolostorukat is. A településen már a 11. században megalapították a plébániát, ezzel Babino Polje az egész sziget egyházi központja lett. Első említése 1222-ben a sziget legnagyobb településeként történt. Miután a 12. században a pulsanoi bencések letelepedtek a sziget nyugati részén megkezdődtek a birtokviták a lokrumi atyákkal. Végül 1220-ban a Szent Pankraciusz templom és birtokai a pulsanoi atyák tulajdonába mentek át. A bencések felépítették a Sotnicát, azt az uradalmi épületet, ahonnan birtokaikat, benne a szőlőhegyeket és a környező mezőket igazgatták.
1410-től a szigettel együtt Babino Polje is a Raguzai Köztársaság része lett, mely Šipan és Otok kormányzóját helyezte a sziget közigazgatásának élére. A kormányzó kezdetben csak háromszor tíz napot töltött a szigeten, majd amikor a 15. század végén Babino Poljén felépült a kormányzói palota a köztársaság megszűnéséig a szigeten maradt. 1624-ben a szigetre domonkosok is érkeztek, akik a Szent Pankráciusz templom mellett felépítették saját kolostorukat. 1806-ban Dalmáciával együtt a Raguzai Köztársaságot legyőző franciák uralma alá került, de Napóleon bukása után 1815-ben a berlini kongresszus Dalmáciával együtt a Habsburgoknak ítélte. 1857-ben 670, 1910-ben 912 lakosa volt. Iskoláját 1867-ben nyitották meg, de csak az 1955/56-os tanévtől működik nyolcosztályos iskolaként. Ma itt működik az egész sziget egyetlen alapiskolája. A 20. század elejére Babino Polje lett Mljet község közigazgatási központja. 1918-ban az új szerb-horvát-szlovén állam, majd később Jugoszlávia része lett. A település 1991-től a független Horvátországhoz tartozik. 2011-ben 270 lakosa volt. Lakói főként szőlőtermesztéssel, mezőgazdasággal foglalkoznak.
A helyi lakosság főként mezőgazdasággal (ezen belül szőlőtermesztéssel és olajbogyó termesztéssel) foglalkozik, melynek feltételeit a közeli termékeny mezők teremtik meg. Ezen kívül többen foglalkoznak halászattal, de ennek a tenger távolsága miatt nincsenek nagy hagyományai. A 20. század második felétől a lakosság egye inkább a turizmus felé fordult. Autóskemping épült, a sziget közeli legmagasabb pontja ideális hegymászóterep. A hegymászó túrákat tavasszal és ősszel rendezik.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.