From Wikipedia, the free encyclopedia
Rudolf Sremec (Vinkovci, 18. kolovoza 1909. – Zagreb, 16. prosinca, 1999.) bio je hrvatski redatelj i scenarist, filmski kritičar i teoretičar.
Rudolf Sremec | |
Rođenje | 18. kolovoza 1909. |
---|---|
Smrt | 16. prosinca 1999. |
Portal o životopisima | |
Portal o filmskoj umjetnosti |
Nakon završetka studija na zagrebačkom Filozofskom fakultetu (slavistika, francuski jezik i povijest) izvjesno vrijeme radi kao srednjoškolski profesor. Filmom se počinje baviti od 1945. kada se zapošljava u Državnom filmskom poduzeću DFJ (Demokratske Federativne Jugoslavije) - Direkciji za Hrvatsku. Isprva radi na propagandnom filmu, potom postaje dramaturg i redatelj dokumentarnih filmova, većinu tih filmova napravio je za Jadran film i Zora film.
Rudolf Sremec, napravio je oko 90 kratkih filmova, za koje je sam napisao scenarij.[1]
Njegov predmet interesa bila je osobito rodna Slavonija, njeni ljudi i običji. Selo i njegove metamorfoze u sukobu starog i novog.
Prvu značajniju nagradu (diplomu) dobio je 1953. na Festivalu u Berlinu, za dokumentarni film: Uspavana ljepotica, priču o kulturno povijesnim spomenicima gradaTrogira. Potom je njegov film Crne vode (1956.), o ljepotama Kopačkog rita, nagrađen za fotografiju (F. Vodopivec) na festivalima u Cannesu i Beogradu. Animirani film Dušana Vukotića Surogat, za koji je Sremec napisao scenarij, dobio je 1962. godine Oscara.[2]
1963. režira Ljude na točkovima (1963.), vrlo kritički film o seljacima radnicima koji svakodnevno putuju na posao, i njihovoj teškoj i bijednoj stvarnosti. Jer oni su se morali ustajati u gluho doba noći, potom raditi, da bi se kući vratili tek predveče. Za taj film nagrađen je Zlatnim zmajem na Festivalu u Krakovu, te 2 nagradom za režiju na Festivalu u Beogradu. Te godine dobio je i Nagradu grada Zagreba. Za Učitelja plesa (1969.), film o putujućem seoskom učitelju plesa, i Vrijeme šutnje (1971.), o tadašnjem slavonskom običaju da starci čekaju smrt u kući za umiranje (stanu na kraju sela), dobio je specijalne diplome na Festivalu kratkog i dokumentarnog filma u Beogradu.
Sremec se ogledao i u režiji kratkih igranih filmova - Oklada Mr. Greena (1971.), radio je i za televiziju, tako je za TV Zagreb i TV Beograd režirao je niz popularno znanstvenih i obrazovnih programa.
Na Filozofskom fakultetu u Zagrebu predavao je od 1963. do 1969. povijest filma i filmski jezik, i tako bio na neki način utemeljitelj filmologije uz profesora Ivu Hergešića. Rudolf Sremec bavio se i filmskom kritikom, teorijom i popularizacijom filma, dugi niz godina bio je urednik časopisa Filmska kultura. Autor je knjige Pogled na film (Zagreb, 1979.). Rudolf Sremec bavio se i organizacijom filmskog života, dugi niz godina bio je predsjednik jugoslavenske sekcije FIPRESCI-ja (međunarodne federacije za film i filmsku publicistiku) bio je čest član žirija na raznim međunarodnim festivalima (npr. u Oberhausenu, Mannheimu i Krakovu) i domaćim festivalima ( Pula[3] ). Rudolf Sremec, dobio je nekoliko visokih državnih odličja, između ostalog i nagradu Vladimir Nazor za životno djelo 1977. godine.[4]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.