From Wikipedia, the free encyclopedia
Daliti, ili "nedodirljivi", sloj društva koji je na najnižem nivou u indijskom sustavu kastâ.[1] Kršćanski daliti danas čine 2,3 posto od 1,3 milijardi indijskoga, većinski hinduističkoga, stanovništva. Od toga daliti čine oko 60 posto indijske kršćanske zajednice. Muslimana je oko 14 posto.[2] Prema vjerovanju nemaju nijednu varnu. To znači da se razlikuju od ostalih kasta što u sebi nemaju nijedan dio božanstva Puruše. Nemaju nikakav status u društvu. Smiju obavljati samo najgore i najteže poslove: čišćenje izmeta, prosjačenje, prostitucija, nošenje leševa. Kaste koje su iznad njih izbjegavaju ih dodirnuti, ne gledaju u njih, ne rukuju se s njima. Drže ih ljudima ispod zakona. Žene iz ove kaste više kaste redovno siluju misleći da na to imaju pravo. Zabranjeno im je ući u ugostiteljske objekte. U trgovačkim radnjama ne dodaje im se hrana u ruke, nego im se baca na pod. Daliti ne smiju ići u škole i hramove. Često nemaju ni pristup izvorima pitke vode.[1] Ekonomski su zakinuti i nemaju osnovnih sredstava za život. Smatraju ih "beskorisnima za društvo", preziru ih, zanemaruju i diskriminiraju.[2] Rođeni u ovoj kasti zauvijek su zatočeni u njoj i nikad ne mogu izaći iz nje. Zadnjih godina izborili su nekakva prava pa su manje diskriminirani u gradskim sredinama, dok po selima i dalje žive užasnim životom predaka.[1]
10. kolovoza 1950. indijski predsjednik Rajendra Prasad potpisao je ustavnu uredbu koja u 3. članku isključuje sve ne-hinduse iz privilegija pridržanima bivšim „nedodirljivima”. Sikhi su pripušteni u više kaste 1956. godine. Budistima je to omogućeno 1990. godine. Kršćanski i muslimanski daliti i dalje su ostali marginalizirani. Današnji indijski ustav takvu diskriminaciju kvalificira zločinom protiv zakona, no nastavlja se u društvu. 10. kolovoza 2009. Indijska biskupska konferencija u suradnji s Nacionalnim vijećem Crkava i Nacionalnim vijećem dalitskih kršćana „Crni dan” prvi put je obilježila Crni dan, na obljetnicu potpisivanja Prasadove uredbe.[2]