Stjepan Srkulj
From Wikipedia, the free encyclopedia
Stjepan Srkulj (Varaždin, 3. prosinca 1869. − Zagreb, 8. rujna 1951.)[1] bio je poznati hrvatski srednjoškolski profesor i pisac povijesnih udžbenika te lokalni političar.
Bio je zagrebački gradonačelnik od 1917. do 1920. te od 1928. do 1932. godine.
Od 1903. do 1905. i od 1916. do 1918. predavao je u Klasičnoj gimnaziji u Zagrebu[2]
Godine 1937. napisao je svoje najpoznatije djelo, Hrvatska povijest u dvadeset i pet karata. To je djelo o hrvatskoj prošlosti u povijesti i atlasu u kojem je prikazujući povijest, sjedišta i kretanja i drugih naroda koji su se kretali kuda i Hrvati ili su obitavali na ovim prostorima prije Hrvata, ili se, nakon formiranja hrvatske države u ranom srednjem vijeku, nalaze u njihovu susjedstvu.
Pratio je sve uspone i padove Hrvata i hrvatske države, i to od vremena kad je u X. stoljeću bila ujedinjena i na vrhuncu svoje moći, pa do XV. i XVI. stoljeća, kad je osmanlijskim osvajanjem Hrvatska svedena na "ostatke ostataka nekoć slavnoga kraljevstva Hrvatskog" (reliquiae reliquiarum olim magni et inclyti regni Croatiae), a potom i razdoblje "obnovljene Hrvatske" (Croatiae redivivae), od XVII. stoljeća pa sve do svoga vremena.
Iako su pojedini hrvatski povjesničari kao Lučić i Vitezović još od XVII. stoljeća radili povijesne i političko-zemljopisne karte te iako je postojao prvi (Klaićev) nacionalni atlas hrvatske povijesti već 1888. godine, a i ine, sve do pojave Srkuljeva atlasa 1937. godine, Hrvatska nije imala jedan cjeloviti pregled hrvatske prošlosti u povijesti i zemljovidima - atlasu.