![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/09/Plaque_Dedicated_to_the_Location_of_the_Stanford_Prison_Experiment.jpg/640px-Plaque_Dedicated_to_the_Location_of_the_Stanford_Prison_Experiment.jpg&w=640&q=50)
Stanfordski zatvorski eksperiment
From Wikipedia, the free encyclopedia
Stanfordski zatvorski pokus ili eksperiment (engleski Stanford prison experiment) psihološki je pokus koji je 1971. na Sveučilištu Stanford proveo profesor psihologije Philip George Zimbardo. Eksperiment je proveden nad skupinom studenata dobrovoljaca koji su bili podijeljeni na uloge zatvorenika i stražara u zamišljenom zatvoru napravljenom u podrumu Jordan Halla (zgrade za psihologiju na Stanfordu). Svrha studija bila je proučavanje psiholoških učinaka koji se javljaju nakon što netko preuzima ulogu stražara ili zatvorenika u simuliranom zatvoru, odnosno kako pozicija nadređenosti ili podređenosti utječe na osobu. Proučavao je i kako zatvor i uskraćivanje identiteta u zatvoru utječe na pojedinca.[1]
![Thumb image](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/09/Plaque_Dedicated_to_the_Location_of_the_Stanford_Prison_Experiment.jpg/320px-Plaque_Dedicated_to_the_Location_of_the_Stanford_Prison_Experiment.jpg)
Eksperiment, koji je trebao trajati dva tjedna, je obustavljen nakon samo šest dana zbog šokantnih situacija koje su nastupile tijekom eksperimenta. Neki su se čuvari počeli izrazito nasilno i uvredljivo ponašati prema zatvorenicima, što je navelo Zimbarda, na poticaj partnerice Christine Maslach, da prekine eksperiment prije nego što je trebao završiti. Nakon razgovora sa svojim "stražarima" i "zatvorenicima", Zimbardo je analizirao podatke i objavio svoje nalaze, koje je i kasnije iznosio u svojoj knjizi Luciferov učinak: Kako dobri ljudi postaju zli.[2]
Kontroverzni eksperiment stekao je veliki publicitet tijekom narednih desetljeća, međutim njegove metode opisane su kao duboko pogrešne. Eksperiment je opisan u mnogim uvodnim udžbenicima socijalne psihologije, iako ga neki isključuju zbog zabrinutosti oko njegove metodologije i etike.[3]