![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/cf/Malayophone_world.svg/langhr-640px-Malayophone_world.svg.png&w=640&q=50)
Malajski jezik
From Wikipedia, the free encyclopedia
Malajski jezik makrojezik je i glavni jezik malajičke grane austronezijske jezične porodice. Kao prometni jezik indijskih, kineskih i europskih trgovaca (a u prošlosti i jezik islamske ekspanzije), on se govori po čitavoj Indoneziji i na malajskom poluotoku sve do južnog Tajlanda. On tvori podlogu standardnog malajskog jezika Malezije (nazivanu bahasa Malaysia - malezijskom jezikom), a i službenog jezika Indonezije (bahasa Indonesia) pa se često naziva indonezijskim jezikom. U sociolingvistici se malajski jezik klasificira kao policentrični standardni jezik. Od 1986. Indonezija, Brunej i Malezija zajednički standardiziraju pravopis i terminologiju. Indonezija i Malezija to čine već od 1972., kada su osnovale Jezični savjet za Indoneziju i Maleziju, a Brunej im se pridružio 1986., kada je postao i član tog savjeta. Singapur, četvrta država u kojoj se govori isti policentrični jezik, ima po vlastitom izboru status promatrača u Savjetu i primjenjuje u praksi rezultate dogovora članica Savjeta oko pravopisnih i terminoloških pitanja.[1] U toku svoga širenja primio je mnoge elemente iz sanskrta, tamilskog, arapskog, kineskog, portugalskog, nizozemskog.
Malajski | |
Bahasa Melayu | |
Razredba | austronezijski malajsko-polinezijski malajički malajski jezik |
Pismo | latinica, arapsko pismo, tajsko pismo |
Jezični kôd | |
ISO 639-1 | ms |
ISO 639-2 | may / msa |
ISO 639-3 | msa |
Glottolog | nucl1806 |
Povezani članci: jezik | jezična porodica | popis jezika (po kodnim nazivima) |
![Thumb image](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/cf/Malayophone_world.svg/220px-Malayophone_world.svg.png)
Govorni malajski jezik znatno se razlikuje od pisanog (time što upotrebljava korijene riječi umjesto izvedenica, što izostavlja vezne čestice itd.) Ovaj se jezik dijeli na više dijalekata: riuski, južnosumatrijski, molučki, džakartski...
Pod utjecajem Engleza i Nizozemaca uvedena je latinica.