From Wikipedia, the free encyclopedia
Ambohimanga (istočnomalgaški za "plavi brežuljak") je kompleks kraljevske nekropole i utvrđene rezidencijalne palače velikog kulturnog i povijesnog značaja na Madagaskaru; smješten oko 24 km istočno od glavnog gada, Antananariva. Ambohimanga je jedno od 12 svetih brežuljaka naroda Merina, etničke zajednice koja je u 19. stoljeću zavladala većinom otoka Madagaskara i uvela jedinstvenu upravu. Ambohimangu i dan danas pohode hodočasnici iz cijelog Madagaskara i šire.[1] To je prepoznao UNESCO kada je Ambohimanga upisana na popis mjesta svjetske baštine u Africi kao "simbol nacionalnog identiteta otočana značajnog duhovnog i ritualnog značaja posljednjih 500 godina".
Kraljevski brežuljak Ambohimanga | |
---|---|
![]() | |
![]() | |
Država | ![]() |
Godina uvrštenja | 2001. (25. zasjedanje) |
Vrsta | Kulturno dobro |
Mjerilo | iii, iv, vi |
Ugroženost | - |
Poveznica | UNESCO:950 |
Koordinate | 18°45′33.012″S 47°33′46.008″E |
Vladar Kraljevstva Merina, Andriamasinavalona, podijelio je svoje kraljevstvo 1710. godine, ostavljajući Ambohimangu jednom od četvorice sinova, koji je od nje napravio svoju prijestolnicu.[2] Ambohimanga je 1787. godine postala posjed princa Andrianampoinimerina koji je otpočeo projekt ujedinjenja Kraljevstva Merina iz svoje nove prijestolnice u Antananarivu, ali je još uvijek često boravio u svojoj staroj drvenoj palači u Ambohimangi. Ambohimanga se otada držala jednim od svetih kraljevskih brda Merina i bila znana kao "Zabranjeni grad" sve do 1897. godine kada je francuska kolonijalna uprava prenijela sve relikvije i značajne stvari kraljevske obitelji u Antananarivo kako bi na taj način razbili duh otpora i etničkog identiteta inspiriran tim simbolima.
Naselje Ambohimanga ima sedam vrata od kojih su Ambatomitsangana (Temeljni kamen) glavna, najveća i dobro očuvana.[3] Zid oko naselja izgrađen je 1847. god. po nalogu kraljice Ranavalone I., od kamena povezanog drevnom žbukom (spoj vapna i bjelanjka).