רומניזציה
מוויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית
מוויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית
רומניזציה היא המדיניות של הממשל הרומני עם איחוד הרגאט ("רומניה הישנה") והפרובינציה.
עם סיפוח השטחים הנ"ל בין שתי מלחמות עולם, נוצרה בעיית מיעוטים. אמנם בלחץ בינלאומי המיעוטים מקבלים שוויון אזרחי ודתי, אך עם זאת ישנה התנכרות למיעוטים, במיוחד ליהודים. המיעוטים הרבים מחזקים ברומניה את הרגשות הלאומניות דבר אשר לא פוסח על קובעי המדיניות ברומניה אשר מיישמים חוקים כנגד הזרים והמיעוטים ובעד ניסיון ליצור אחידות.
אחרי מלחמת העולם הראשונה קיבלה פולין עצמאות והתחילה להצר את צעדי האוכלוסייה היהודית וכתוצאה מכך החל גל הגירה גדול של יהודים. חלק מהמהגרים היהודים יצאו אל אמריקה, חלק אל ארץ ישראל וחלק פנו אל המדינות השכנות ובמיוחד אל רומניה שאת גבולה היה קל לעבור והבירוקרטיה שלה הייתה נוחה לשיחוד. היהודים, שהגיעו לרומניה מפולין, לא ידעו רומנית, דיברו יידיש התלבשו בצורה שונה מהאוכלוסייה המקומית ונהגו מנהגים שונים מהאוכלוסייה המקומית. חריגותם הבולטת מהנורמה יצרה תחושה כאילו מדובר בגל הרבה יותר גדול מכפי שבאמת היה ויצר תחושת איום על הרומנים.
בתקופת המדינה הלאומית-לגיונרית הפעילו הלגיונרים לחצים אלימים מאוד על בעלי רכוש יהודים, כדי להעביר את רכושם לתנועה הלגיונרית או ליד אישים שנבחרו על ידם. בתקופה זו נהגו הלגיונרים להחתים יהודים על חוזים בלבן, שתוכנם מכתב לאחר החתימה.