Loading AI tools
בלשן ומזרחן אמריקאי מוויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית
כורש הרצל גורדון (באנגלית: Cyrus Herzl Gordon; 1908 - 30 במרץ 2001) היה ארכאולוג יהודי אמריקאי, חוקר המזרח הקרוב הקדום ושפות קדם.
![]() | |
לידה |
29 ביוני 1908 פילדלפיה, ארצות הברית ![]() |
---|---|
פטירה |
30 במרץ 2001 (בגיל 92) ברוקליין, ארצות הברית ![]() |
שם לידה |
Cyrus Herzl Gordon ![]() |
ענף מדעי | ארכאולוגיה, בלשנות |
מקום מגורים | ארצות הברית |
מקום לימודים |
אוניברסיטת פנסילבניה ![]() |
מוסדות | |
תרומות עיקריות | |
חקר אבלה, אוגרית וכתב יתדות, חקר תקופת המקרא | |
![]() ![]() |
גורדון נולד בפילדלפיה, בנו של בנג'מין גורדון שהיה רופא מהגר מליטא. הוא גדל במשפחה יהודית מבוססת המסורה ללימודי יהדות, מחשבת רציונלית, ופתיחות ללימודי חולין. הוא למד עברית מגיל חמש והתעניין ביוונית ולטינית מגיל צעיר.
גורדון למד לתארים B.A., M.A., ו-Ph.D. באוניברסיטת פנסילבניה, וכן השתלם בקולג'ים הסמוכים גראץ ודרופסי. לשלושת המוסדות היו תוכניות המתמחות בלימודי תנ"ך, לימודים קלאסיים ולימודי המזרח הקדום. באוניברסיטאות אלו למד גם פרסית עתיקה וגם סנסקריט.
גורדון בילה במחצית הראשונה של שנות ה-30 במזרח הקרוב כחבר בבית הספר האמריקאי ללימודי האוריינט (American Schools of Oriental Research (ASOR)), כשעבד במרכזים בירושלים ובבגדאד. הוא חפר עם ליאונרד וולי באור, ועבד עם פלינדרס פיטרי בתל אל-עג'ול. הוא עבד עם ויליאם פוקסוול אולברייט בתל בית מירסים, וליווה את נלסון גליק במסעות המחקר שלו בירדן. הוא היה מעורב בחקירת ותרגום לוחות אל-עמארנה יחד עם המשלחת של ג'ון פנדלבורי.
כשחזר גורדון לארצות הברית ב-1935, לא מצא משרה אקדמית קבועה, בגלל תקופת השפל. הוא עבד במספר משרות זמניות באוניברסיטת ג'ונס הופקינס, במכללת סמית' וכן במכון למחקר מתקדם בפרינסטון, ניו ג'רזי.
במהלך מלחמת העולם השנייה, ב-1942, התנדב גורדון לצבא ארצות הברית, כשהוא בגיל 33. כמפקד קבוצת מפענחים, גורדון ובלשנים אחרים השתמשו בכשרונותיהם לפיענוח וניתוח שפות מוצפנות.
הנאצים והיפאנים שלחו הודעות מוצפנות, לא רק בגרמנית ויפנית, אלא גם בשפות אחרות כגון ערבית, טורקית ופרסית. גורדון ציין מאוחר יותר שעבודתו כקריפטולוג עבור הצבא נתנה לו את הכלים בהם השתמש מאוחר יותר בעבודתו על הכתב המינואי ובייחוד על הכתב ליניארי א'. מאוחר יותר, הוצב גורדון במזרח התיכון ושירת במצרים, ארץ ישראל, עיראק ולבסוף באיראן. שם למד לדבר בפרסית חדשה. היו לו מספר תפקידים באירן, כולל מתורגמן ומתווך עם קצינים ושליטים מקומיים. בין לבין גם מצא זמן להמשיך במחקריו המדעיים. הוא ביקר באתרים ארכאולוגים חשובים של פרס העתיקה, ופרסם חיבור על מספר קערות השבעה ארמיים מהאוסף של מוזיאון טהראן.
לאחר המלחמה, קיבל גורדון משרה מלאה בדרופסי קולג' בפילדלפיה ב-1946. הוא לימד שם עד 1956 ואז באוניברסיטת ברנדייס עוד 18 שנה. הוא עבר לאוניברסיטת ניו יורק ב-1973, והיה הדירקטור של המרכז לחקר אבלה מובילת המחקר של העיר הסורית העתיקה. במהלך הקריירה שלו הוא לימד קורסים וסמינרים ופרסם עבודות במגוון נרחב של תחומים. אלה כללו: ארכאולוגיית שדה, כתב יתדות, מכתבי אל-עמארנה, תנ"ך, עברית, אוגריתית, קערות השבעה ארמיים, לוחות נוזי, כתב ליניארי א', הומרוס, אגיפטולוגיה, חיתית, חורית, שומרית, וערבית קלאסית. הוא פרש מאוניברסיטת ניו-יורק ב-1989.
גורדון התפרסם בזכות ספריו על אוגריתית- שפה עתיקה מהמאה ה-14 לפנה"ס מעיר לחופי סוריה, שפורסמו ב-1940. הוא התעקש שהספרות האוגריתית מצביעה על קשר תכוף בין דוברי השפה לדוברי העברית העתיקה במזרח הים התיכון.
פרסומיו של גורדון כוללים: "The Ancient Near East", "Ugaritic Textbook", "Forgotten Scripts", ואת "לפני היות התנ"ך: הרקע המשותף לתרבות יוון ולעברים" ("The Common Ground of Greek and Hebrew Civilization"). הוא פרסם גם אוטוביוגרפיה, "A Scholar's Odyssey", שזכתה בשנת 2000 בפרס מהג'ואיש בוק קאונסיל. את עבודתו ממשיך חלקית תלמידו גארי א' רנדסבורג.
ללא פחד ממחלוקות מדעיות, גורדון תקף את התאוריות המסורתיות על תרבויות יוון והעברים הקדמונים. בשנות ה-60, הוא פרסם את עבודתו על הכתב המינואי, שחיזק את התאוריה הוותיקה שלו הטוענת כי התרבויות העברית והיוונית צמחו מתרבות שמית קדומה משותפת. הוא התעקש שהתרבות הזו התפרסה על פני מזרח הים התיכון, מיוון לישראל העתיקה בתקופה המינואית.
גורדון גם האמין שהעברים, הפיניקים, ואחרים, חצו את האוקיינוס האטלנטי, בימי קדם, ושהגיעו לאמריקה הצפונית והדרומית. דעה זו התבססה על עבודתו על "הכתב מנחל העטלפים" (Bat Creek inscription) שנמצא בטנסי, והכת שנמצא בפאראיבה שבברזיל, וכן על הערכתו את "אבן עשרת הדיברות" מלוס לונאס, ניו מקסיקו.
אמינות האבן מבאט קריק עורערה על ידי הארכאולוג האמריקאי רוברט מיינפורט ומארי קוואס. לאחר בחינת הקונטקסט הארכאולוגי, הכתב, וחפצים אחרים הקשורים בהם, הם טענו במגזין American Antiquity (2004) שהכתב הועתק מספר של הבונים החופשיים מ-1870, ולכן זהו זיוף של עוזר המחקר שגילה את האבן במאה ה-19.
לגבי הכתב מפראביה, פ' קרוס טען ב-1968 (מספר שנים לפני פרסום ספרו של גורדון) שגם זה זיוף מהמאה ה-19. גורדון אכן הסכים שייתכן שכתב זה הוא זיוף.
Cyrus Gordon interview at Center for Advanced Judaic Studies, University of Pennsylvania, ריאיון בערוץ "Rutgers Jewish Studies", באתר יוטיוב (אורך: 02:00:36), 3 בפברואר 1998(באנגלית)
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.