Loading AI tools
עיר ברוסיה מוויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית
סברומורסק (ברוסית: Северомо́рск), שכונתה בעבר ואיינגה (Ваенга, עד 18 באפריל 1951), היא עיר סגורה במחוז מורמנסק, רוסיה. בסברומורסק שוכן הבסיס העיקרי של הצי הצפוני הרוסי. העיר ממוקמת לחוף ים ברנץ לאורך מפרץ קולה 25 קילומטרים (16 מיל) צפונית-מזרחית לעיר מורמנסק, המרכז האדמיניסטרטיבי של החבל, אליה העיר מחוברת באמצעות רכבת וכביש מהיר.
| |||
![]() | |||
מראה מפרץ קולה מהעיר סברומורסק | |||
מדינה |
![]() | ||
---|---|---|---|
אובלסט |
![]() | ||
תאריך ייסוד | 1896/1897 | ||
שטח | 60 קמ"ר | ||
גובה | 31 מטרים | ||
אוכלוסייה | | ||
‑ בעיר | 43,394 (2023) | ||
קואורדינטות | 69°04′N 33°25′E | ||
אזור זמן | UTC+3 | ||
http://www.citysever.ru | |||
|
היישוב הראשון באתר העיר המודרנית קם בין 1896 ל-1897. הוא נקרא ואיינגה (Ваенга) על שם הנהר הסמוך, ששמו מגיע משפת הסאמי "vayongg", שמשמעותו "איילה" או "איילים". בשנת 1917 התגוררו ביישוב רק 13 איש, שעסקו בציד, בדיג ובגידול בעלי חיים.[1]
בשנת 1926, הוקם משרד רישום במורמנסק תוך בניית צריף, מעונות, מרחצאות וקווי טלפון שהונחו דרך העיירה. בשנת 1933 נבחר המפרץ לאחד הבסיסים לצי הצפוני שזה עתה נוצר.[2] משנת 1934 ועד תחילת מלחמת העולם השנייה, נבנו ביישוב מבני עץ ולבנים, כמו גם מתקנים צבאיים ובמפרץ השכן הוקם שדה תעופה ימי. מאוגוסט 1941 הופסקה הבנייה. שדה התעופה שימש את הבריטים להגנה על השיירות הארקטיות לפני שהלוחמים שלהם הועברו לאחר מכן לחיל האוויר הסובייטי.
לאחר תום המלחמה התחדשה הבנייה. העיירה, בהתחשב בהסדר הקיים, נבחרה לאחד הבסיסים העיקריים של הצי הצפוני. ב-1 בספטמבר 1947, המטה הועבר לכאן. בשנת 1947 נפתח בית הספר התיכון הראשון בעיר. אוכלוסיית העיר הייתה אז 3,884. בשנת 1948 החלה לפעול מועצה עירונית בעלת סמכויות כגוף מחוקק מקומי.
ב-18 באפריל 1951, ואיינגה קיבלה מעמד של עיר ושמה הוחלף לסברומורסק, כהלחם רוסי למילים "סבר" (север), כלומר "צפונה" ו"מורה" (море), כלומר "ים". עד שנות השישים כבר היו בה מאפייה משלה, מפעל נקניקים ומפעל לייצור בקבוקי שתייה קלה ובריכת שחייה.
ב-26 בנובמבר 1996, על פי צו נשיא רוסיה, הוסבה העיר, בשל בסיס הצי הגדול, לעיר סגורה.
סברומורסק ממוקמת על חצי האי קולה בחוג הארקטי, באזור קפאת-עד, בחוף המזרחי הסלעי של מפרץ קולה בים ברנץ.
בסוורומורסק אקלים ימי קר, עם חורפים קלים יחסית וקיצים קרירים. הטמפרטורה הממוצעת בינואר היא 8- מעלות צלזיוס ו-12 מעלות צלזיוס ביולי. המשקעים הממוצעים מגיעים בערך ל-800 מ"מ לשנה.
![]() | |
האנדרטה לגיבורי סברומורסק | אנדרטת גיבורי התותחנים |
![]() | ![]() |
האנדרטה ל"סירת טורפדו TKA-12" | מוזיאון "צוללת K-21" |
מועצת הנבחרים היא הגוף המחוקק של העיר. ראש עיריית סברומורסק הוא המשרה הרמה בעיר והוא מנהל את העיר באמצעות העירייה.[5]
מרבית התעשייה של סברומורסק קשורה למזון, ובמיוחד למפעל החלב סברמורסק ולמפעל הבקבוק. ישנן גם חברות בנייה ומספנות ותשתית מפותחת של שירותי דיור ושירותים קהילתיים וצרכניים, כמו גם מסחר.
העיר משמשת את הצי הצפוני הרוסי. לסברומורסק יש את המבדוק הגדול ביותר בחצי האי קולה.
ב-13 במאי 1984, בפאתי סברומורסק, התרחשה שרפה גדולה של מאגר טילים ימיים שהביא לפיצוצים גדולים רבים ב-17 במאי. בתקרית נהרגו 200–300 בני אדם ונהרס לפחות שליש ממאגר טילי הקרקע-אוויר של הצי הצפוני.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.