Loading AI tools
מלחין גרמני מוויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית
יוהאן גוטפריד מיתל (בגרמנית: Johann Gottfried Müthel, בלטבית: Johans Gotfrīds Mītels; 17 בינואר 1728 – 14 ביולי 1788) היה מלחין ונגן עוגב וצ'מבלו גרמני. בשלושת העשורים האחרונים לחייו התיישב בליבוניה. יחד עם קארל פיליפ עמנואל באך היה נציג של הסגנון הסער והפרץ באמנות ההלחנה. עד כמה שידוע, היה הראשון שהשתמש במילה "פורטפיאנו" כלומר פסנתר, בפרסום של עבודה מוזיקלית, בכותרת הדואט שלו לשני קלאוויקורדים, לשני צ'מבלי או שני פורטפיאנו (1771), דבר ששיקף את העלייה בפופולריות של הפסנתר (פורטפיאנו) באותה תקופה.
![]() | |
לידה |
17 בינואר 1728 מלן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה ![]() |
---|---|
פטירה |
14 ביולי 1788 (בגיל 60) ריגה, האימפריה הרוסית ![]() |
מוקד פעילות |
גרמניה ![]() |
זרם |
בארוק ![]() |
שפה מועדפת |
גרמנית ![]() |
כלי נגינה |
עוגב, צ'מבלו, קלאוויקורד ![]() |
![]() ![]() |
יוהאן גוטפריד מיתל נולד במלן (Mölln), 30 ק"מ מדרום לעיר ליבק, בדוכסות לאונבורג, (כיום בשלזוויג-הולשטיין, גרמניה) כילד החמישי מבין תשעה ילדים. אביו, כריסטיאן קספאר מיתל (1696 - 1764) היה נגן עוגב בכנסיית סט. ניקולאי Nikolaikirche בליבק וידיד של המלחין טלמן.
למד מוזיקה אצל אביו ויותר מאוחר אצל יוהאן פאול קונצן בעיר ליבק. בגיל 19, בשנת 1747 היה לנגן עוגב וצ'מבלו של חצר הדוכס כריסטיאן לודוויג השני (1683 - 1756) של מקלנבורג-שוורין, בעיר שוורין.
בשנת 1750 מיתל קיבל חופשה על מנת להשתלם אצל יוהאן סבסטיאן באך בלייפציג. הוא היה לתלמידו האחרון של באך, שלשה חודשים לפני מות המוזיקאי הגדול. באותם הימים הוא רשם כמה מהעבודות האחרונות של המורה שהתעוור, בהן פנטזיה כרומאטית וחלקים מהספרון לעוגב. לפי הביוגרף של באך, פיליפ שפיטה, מיתל עמד על יד באך בעת ששכב על ערש דווי ומילא את מקום המנוח למשך תשעה שבועות.
לאחר מכן המשיך לימודיו בעיר נאומבורג, זאלה, אצל יוהאן כריסטיאן אלטיניקול, שהיה גם כן תלמידו של באך. במסעותיו לאחר מכן הכיר מיתל גם אמנים אחרים, כמו יוהאן אדולף האסה בדרזדן, והחשוב מכולם - קארל פיליפ עמנואל באך, שחי באותה תקופה בחצרו של פרידריך הגדול בפוטסדם. מיתל נשאר עם ק.פ.ע. באך בקשר ידידות ומכתבים כל שאר חייו.
ב-1751 חזר לחצר הדוכס של מקלמנבורג-שוורין ונשאר שם עוד שנתיים, עד שהוחלף על ידי אחיו הצעיר. בשנת 1753 התיישב בעיר ריגה, בליבוניה, (כיום חלק מלטביה), אז בשליטת האימפריה הרוסית, בעקבות אחד מאחיו שעבר לגור שם. בריגה פרסם את עבודותיו הראשונות בשנת 1756. בעת חייו פרסם יצירות ספורות. החל משנת 1755 עבד כמנצח (Kapellmeister) של תזמורת פרטית, ומאוחר יותר, בשנת 1767, מונה נגן העוגב של כנסיית פטר הקדוש בריגה, משרה שהחזיק עד מותו בשנת 1788.
נפטר בגיל 60 ביננהוף Bienenhof, על יד ריגה, כיום בישומויז'ה Bišumuiža בליבוניה, לטביה של היום, (אז בשליטת רוסיה).
למרות המרחק בין ריגה ובין שאר המרכזים המוזיקליים באירופה וחרף מיעוט יצירותיו, שמו של מיתל הלך לפניו במיוחד בגין אמנות נגינתו הווירטואוזית. זכה להערכה רבה מצד היסטוריון המוזיקה האנגלי בן זמנו, צ'ארלס ברני ומצדו של המשורר ונגן העוגב כריסטיאן פרידריך דניאל שובארט שציין כי המבינים בדבר ששמעו את נגינתו לא יכלו שלא לשבח את הזריזות, הדיוק והקלילות שבהן התגבר על הרים של מכשולים". יש סבורים שהייתה לו גם יכולת אלתור מרשימה בכלי המקלדת, כולל הצ'מבלו, שנראה כי היה הכלי המועדף בעיניו.
להערכתו של מלקולם בויד, חלק מיצירתו מושפעת על ידי באך, בעוד ביצירות אחרות הפגין "מקוריות כמעט רצונית", [1]
רוב יצירותיו של מיתל לא פורסמו בחייו ועדיין כמה מהן לא הוצאו לאור במהדורה רשמית. אף יצירה שלו לעוגב, שהיה כלי נגינתו העיקרי, ואף אחת מעבודותיו לכלי נגינה שלא ממשפחת כלי המקלדת לא פורסמה בעת חייו
כוללות 7 קונצרטים, 9 סונאטות ועבודות קצרות רבות.
"Auserlesene Oden und Lieder von verschiedenen Dichtern" 45
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.