Loading AI tools
אתר ארכאולוגי באיראן מוויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית
טפה סיאלכ (בפרסית: تپه سیلک) הוא אתר ארכאולוגי גדול בפרבר של כאשאן (במרכז איראן), קרוב לגן פין (باغ فین). התושבים הקדומים של האזור קשורים לתרבות נהר הזאינדה.[1]
![]() | |
היסטוריה | |
---|---|
נבנה |
האלף ה־7 לפנה״ס ![]() |
אתר ארכאולוגי | |
ארכאולוגים |
רומן גירשמן ![]() |
מיקום | |
מדינה |
איראן ![]() |
קואורדינטות | 33°58′08″N 51°24′17″E |
![]() ![]() |
הזיקורת בטפה סיאלכ נבנה בסביבות 3000 לפני הספירה. מחקר משותף של הארגון למורשת תרבותית באיראן, הלובר, והמכון הצרפתי למחקר באיראן מאשר כי ההתיישבות המוקדמת ביותר בסיאלכ מתוארכת ל־5500–6000 לפנה"ס.
חוקרים משערים כי סיאלכ וכל השטח סביב לה נוצרו כתוצאה ממקורות מים סמוכים, שעדיין קיימים היום. "מעיין סולימאן" הזרים מים לאזור זה מן ההרים הסמוכים במשך אלפי שנים. "גן פין", שנבנה במתכונתו הנוכחית במאה ה־17, הוא אתר תיירות פופולרי. במקום זה מלכי השושלת הספווית בילו את חופשותיהם, הרחק מערי הבירה שלהם. כאן גם קבור פירוז נהאוונדי (אבו לואלואה), המתנקש הפרסי בחייו של הח'ליף עמר.
טפה סיאלכ נחפרה במשך שלוש עונות (1933, 1934, 1937) על ידי צוות בראשות רומן גירשמן.[2] מחקרים הקשורים באתר נערכו על ידי ד"א מקואן (McCown), י' מג'ידזאדה (Majidzadeh) ;ופ' אמייה (Amieh).[3][4] החפירה חודשה במשך מספר עונות בין השנים 1999 ו־2004 על ידי צוות משותף של אוניברסיטת פנסילבניה ושל הארגון למורשת תרבותית באיראן בראשות צאדק מלכ שהמירזאדי, שנקרא "הפרויקט לבדיקה חוזרת של סיאלכ".[5][6]
ממצאים מן החפירה הראשונית נמצאים ברובם בלובר, בעוד אחרים ניתן למצוא במוזיאון הבריטי, במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו־יורק, במוזיאון הלאומי של איראן ובידיהם של אספנים פרטיים.
ממצאים אלה כללו כמה כלי חרס מעוטרים נאים.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.