Loading AI tools
מוויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית
ז'ורז'ה פרננדו פיניירו דה ז'זוש (בפורטוגזית: Jorge Fernando Pinheiro de Jesus; נולד ב-24 ביולי 1954) הידוע בשמו ז'ורז'ה ז'זוש, הוא כדורגלן עבר פורטוגזי, ומאמן כדורגל המאמן את אל-הילאל.
![]() | ||||
ז'זוש ב-2020 | ||||
מידע אישי | ||||
---|---|---|---|---|
לידה |
24 ביולי 1954 (בן 70) אמדורה, פורטוגל | |||
שם מלא | ז'ורז'ה פרננדו פינהירו דה ז'זוש | |||
עמדה | קשר | |||
מועדוני נוער | ||||
| ||||
מועדונים מקצועיים כשחקן* | ||||
| ||||
| ||||
קבוצות כמאמן | ||||
| ||||
* הנתונים מתייחסים למשחקי הליגה בלבד |
ככדורגלן, שיחק ז'זוש בלא פחות מ-13 מועדונים בליגה הפורטוגלית המקומית, כאשר תשע עונות מהן בליגה הבכירה. כמאמן, אימן כבר ב-14 מועדונים שונים נכון ל-2020, רובם בליגה הפורטוגלית.
ז'זוש, בנו של וירג'ולינו אנטוניו דה ז'זוש ששיחק גם הוא בספורטניג ליסבון בשנות ה-40, נולד באמדורה, ליסבון, וסיים את לימודי הכדורגל שלו באותו מועדון של אביו. הוא שיחק עם הקבוצה הראשונה של ספורטינג בעונת 1975/76, הוא הופיע ב-12 משחקים באותה העונה וסיים עם הקבוצה במקום החמישי. לאחר מכן, שוחרר מהקבוצה ועבר במספר מועדונים דוגמת יובנטודה ספורט קלוב, אוניאו דשפורטיבה דה לייריה, ויטוריה סטובאל ועוד, בסך הכל ערך 166 הופעות בהן כבש 14 שערים. ז'זוש פרש ממשחק פעיל בשנת 1990 בגיל 36.[1] בסך הכל שיחק ב-13 מועדונים במהלך הקריירה.
לאחר שהתחיל קריירת אימון עם אמורה, עבר ז'זוש בדצמבר 1993 לפליגיראס וסייע למועדון לעלות לליגה הבכירה בה היה עד 1998.[2] בהמשך, הוא הוביל את אסטרלה דה אמדורה בשנים 2003–2004 הוא עזר לויטוריה סטובאל להימנע מירידה מליגת העל וסיים שתי נקודות לפני הקבוצה שאחריה. לאחר מכן, חזר לקדנציה שנייה באסטרלה דה אמדורה.
במהלך ארבע השנים הבאות, אימן רק בליגה הבכירה בפורטוגל. במוריירנסה, אוניאו דשפורטיבה דה לייריה ובלננסש, כאשר עם האחרונה, סיים במקום החמישי בעונת 2006/07 ולהופיע בגביע אופ"א בשנה שלאחר מכן. עוד בשנת 2007, העפיל עם הקבוצה לגמר הגביע הפורטוגלי שם הפסיד 0–1 לספורטינג ליסבון.[3][4]
ב-20 במאי 2008, יום אחד אחרי שעזב את בלננסש, מונה למאמנה של ספורטינג בראגה.[5] הוא הוביל את הקבוצה לשמינית גמר גביע אופ"א כשהודח עם מול מילאן, סיים במקום החמישי בליגה והעפיל לגביע אופ"א עם הקבוצה דרך גביע האינטרטוטו. הקבוצה הפורטוגלית היחידה שעשתה זאת.[6]
ב-17 ביוני 2009, ז'זוש מונה למאמנה של בנפיקה ליסבון.[7] ב-5 באוקטובר 2009 השיג המאמן את הניצחון ה-100 שלו בליגה הפורטוגלית, בניצחון הביתי 3–1 על פאסוס די פריירה. בחודש שלאחר מכן הוא חווה את הדרבי הראשון שלו, נגד ספורטינג ליסבון שהסתיים בתיקו 0:0. בשנתו הראשונה בתפקיד הוא הוביל את בנפיקה לאליפות לאחר חמש שנים חשוכות כאשר הקבוצה כובשת שבעים ושמונה שערים ומפסידה רק פעמיים.[8] בנוסף, הגיעה הקבוצה לרבע גמר גביע אופ"א, כשהיא מודחת רק על ידי ליברפול. יהיה זה המשחק האחרון שבנפיקה תפסיד לפני ריצה ללא הפסד במסגרת אירופית במשך 27 משחקים. בנוסף, זכה בתום אותה העונה עם הקבוצה גם בגביע הליגה המקומי. ז'זוש יישם בקבוצה מערך של 4–1–3–2 מה שהביא לכדורגל אטרקטיבי ביותר מצד שחקני הקבוצה.[9] בעקבות העונה המוצלחת, הוארך חוזהו במועדון עד 2013.[10]
בעונת 2011/12, סיימה הקבוצה במקום השני בליגה. הוא הוביל את הקבוצה לזכייה בגביע הליגה הרביעי של המועדון, ולשלב רבע גמר ליגת האלופות כאשר שם הם מודחים רק על ידי צ'לסי.
ב-10 בדצמבר 2012, לאחר ניצחון חוץ 1–3 נגד ספורטינג, ז'זוש הפך למאמן הפורטוגלי המצליח ביותר בדרבי של הבירה עם שבעה ניצחונות בתשעה משחקים. למרות שכבר הובילה בפער של חמש נקודות בטבלה, סיימה הקבוצה את העונה במקום השני בלבד. ב-15 במרץ 2013, במשחק נגד בורדו הצרפתית במסגרת הליגה האירופית, הגיע ל-200 משחקים בהם הוא מדריך את הקבוצה. במהלך העונה הוא הוביל את המועדון לגמר האירופי הראשון שלה מזה 23 שנה, הקבוצה סיימה במקום השלישי בשלב הבתים בליגת האלופות, ובליגה האירופית הגיעה על למשחק הגמר בו הפסידה 1–2 לצ'לסי.[11] בזירה המקומית, סיימה הקבוצה שוב במקום השני, וגם הגיעה לגמר הגביע המקומי אך הפסידו בגמר באופן מפתיע לויטוריה דה גימארייש. הייתה זו העונה הראשונה מאז 2007/2008 בה הקבוצה מסיימת ללא תואר דבר שגרם ללחץ כבד על המאמן לקראת העונה שלאחריה.[12] אף על פי כן, ב-4 ביוני 2013 חידש ז'זוש את חוזהו לשתי עונות נוספות במועדון. כאשר המשטרה ניסתה לפנות את קהל אוהדי בנפיקה מהמגרש בסיום משחק בגימראייש בספטמבר, הוא השתלב פיזית במהומה, כשהוא נעמד בצד של התומכים בו תוך כדי עימותים עם המשטרה. ההתאחדות לכדורגל המקומית השהתה אותו עקב המהומות ל-30 יום, מה שאומר שהוא יחמיץ ארבעה משחקי ליגה, וקנס של 5,355 אירו.[13] ז'זוש הוביל את בנפיקה לתואר ה-33 ב-20 באפריל 2014, והפך למאמן הפורטוגלי השני שזכה בשתי אליפויות במועדון. ארבעה ימים קודם לכן ניצחה הקבוצה את פורטו 3-1, למרות שנותרה בעשרה שחקנים עוד במחצית הראשונה של המשחק, ובכך הוביל את הקבוצה לגמר הגביע שנה שנייה ברציפות. ב-7 במאי נגד ריו אבה, זכתה הקבוצה בגביע. ב-1 במאי 2014, הגיע עם הקבוצה בפעם השנייה ברציפות לגמר הליגה האירופית, לאחר ניצחון על יובנטוס, אך שוב הפסידה בגמר לסביליה, לאחר בעיטות עונשין ותיקו 0–0 בתום הזמן החוקי.[14] בתום עונה זו, ז'זוש הפך למאמן הפורטוגלי הראשון ולשביעי בסך הכל אשר זוכה בדאבל עבור בנפיקה. הוא גם הפך למאמן הראשון אי פעם בפורטוגל אשר זוכה בטרבל המקומי. (הראשון אי פעם של המועדון)[15]
ב-10 באוגוסט 2014, ז'זוש זכה בסופר קאפ הפורטוגלי הראשון שלו, כשהוא עלה על ג'אנוס בירי עם מרבית המשחקים כמאמן בנפיקה (273) עם הניצחון ההוא, הוא הפך למאמן הראשון שזכה באליפטת פורטוגל, הגביע הפורטוגלי, גביע הליגה הפורטוגלי והסופר קאפ הפורטוגלי בנוסף, הפך למאמן עם מרבית הניצחונות (195) ב-27 בספטמבר 2014, בניצחון נגד אשטוריל.[16] ב-18 בינואר 2015 הגיע לנקודת ציון המשחק ה-300 בבנפיקה, עם אחוז הניצחונות הגבוה ביותר מאז ג'ימי האגן בראשית שנות השבעים, וב-26 באפריל הוא עלה על אוטו גלוריה כמאמן עם הכי הרבה משחקי ליגה בבנפיקה.[17] ב-17 במאי 2015, הוביל את המועדון לתואר אליפות השני ברציפות שלו, היא זכתה באליפות שנתיים ברציפות לראשונה מזה 31 שנה ולפורטוגלי הראשון שעושה זאת.[18] ב-29 במאי 2015, זכה בגביע השישי שלו והחמישי עם המועדון, והפך למאמן בנפיקה עם מרבית התארים (10) והיחיד שזכה ב-3 תארים בשתי עונות רצופות. במועדון הודיע בתחילת יוני 2015 כי חוזהו של המאמן יסתיים ב־30 ביוני.
ב-5 ביוני 2015 חתם ז'זוש על חוזה לשלוש שנים עם יריבתה הגדולה של בנפיקה ליסבון, ספורטינג ליסבון.[19] המשחק הרשמי הראשון שלו כמאמן ספורטינג היה מפגש מול היריבה העירונית בנפיקה והקבוצה אותה אימן עד לא מזמן. ספורטינג של ז'זוש ניצחה 0–1 וזכתה בסופר קאפ המקומי. למרות התחלה חיובית, לאחר מכן הוא לא הצליח להעפיל לליגת האלופות ולא זכה בשום תואר אחר, וסיים במקום השני בליגה עם 86 נקודות (שיא מועדון), שתי נקודות בלבד אחרי בנפיקה. במאי 2016 חידש את חוזהו עם ספורטינג והחל להרוויח 6 מיליון אירו בשנה עד 2019.[20] עם זאת, גם בעונת 2016/17 הסתיימה ללא תארים.
בעונה שלאחר מכן, ב-15 במאי 2018, ז'זוש, יחד עם עוזר המאמן ראול חוסה ומספר שחקנים נוספים נפצעו בעקבות התקפה של כ-50 אוהדי ספורטינג במגרש האימונים של המועדון, לאחר שהקבוצה סיימה במקום השלישי בליגה והודחה מהגביע.[21]
ב-5 ביוני 2018, ז'זוש עזב את פורטוגל בפעם הראשונה בקריירה שלו ומונה למאמנה של אל-הילאל מליגת העל הסעודית.[22] במשחק הראשון שלו, ב-17 באוגוסט, הוא זכה בסופר קאפ עם ניצחון 1–2 על אל-איתיחאד במשחק שנערך בלונדון. למרות ששבר שיא של שישה עשר ניצחונות ורק הפסד אחד בעשרים משחקים, הוא פוטר על ידי היו"ר ב-26 בינואר 2019 עקב חילוקי דעות במשא ומתן על חוזה.[23]
ב-1 ביוני 2019, מונה ז'זוש למאמנה של המועדון הברזילאי, פלמנגו, בחוזה לשנה.[24] עם החתימה הוא נתקל בתגובה שלילית של האוהדים, שחקני פלמנגו לשעבר ופרשנים, שטענו שהוא זקן מדי ולא יכול להסתגל לכדורגל הברזילאי. כשהקבוצה ניצחה משחקים, בהנהלה היו נותנים קרדיט לשחקנים ולא לז'זוש.[25]
ב-23 בנובמבר זכתה פלמנגו בגביע ליברטדורס 2019, לאחר שגברה על ריבר פלייט 2-1 עם קאמבק מאוחר בגמר שנערך בלימה, פרו. תוך 24 שעות מרגע שזכה בתואר היבשתי, זכתה פלמנגו גם באליפות המקומית, עקב הפסדה של פלמיירס מהמקום השני 1–2 לגרמיו. הוא היה המאמן הזר השני, והראשון שאינו דרום אמריקאי, שזכה באליפות ברזיל לאחר קרלוס וולנטה הארגנטינאי בשנת 1959,[26] והמאמן הראשון מארצו שזכה בתואר ליגה בדרום אמריקה, והפורטוגלי השלישי שזכה באליפות לאומית באמריקה.[27] ז'זוש זכה בחמישה גביעים עם המועדון הברזילאי, וניצח 43 מתוך 57 המשחקים בהם עמד על הקווים.
ב-17 ביולי 2020, עזב ז'זוש את פלמנגו על מנת לחתום לשלוש שנים בבנפיקה.[28]
לאחר פתיחת עונה חלשה, עזב ז'זוש את בנפיקה ב-28 בדצמבר 2021.
ז'זוש נישא לאשתו השנייה, איבונה, ולזוג נולד בן, מאורו. מנישואיו הקודמים נולדו לו בת טניה ובנו גונסאלו.[29]
ב־30 בדצמבר 2019 העניק נשיא פורטוגל מרסלו רבלו דה סוזה לז'זוש את מדליית המפקד של הנסיך הנרי (אנ'). הוא אמר שהישגיו של ז'זוש סייעו למוניטין של פורטוגל בחו"ל.[30]
במרץ 2020, ז'זוש נמצא חיובי למחלת נגיף הקורונה. עוד לפני כן, הוא ביקש שהכדורגל הברזילאי ייסגר בגלל הנגיף.[31]