אסלאמאבאד (באורדו: اسلام آباد, תעתיק מדויק: אסלאם אאבאד) היא בירת פקיסטן. העיר ממוקמת בצפון-מזרח המדינה, באזור פנג'אב, בקצה רמת פותוהאר, דרומית לגבעות מארגאלה. במטרופולין העיר מתגוררים למעלה משני מיליון תושבים, השלישית בגודלה במדינה. העיר נבנתה בשנות ה-60 של המאה ה-20 כעיר מתוכננת על מנת להחליף את בירת המדינה באותן השנים, קראצ'י.
ערך מחפש מקורות | |
![]() דגל אסלאמאבאד | |
![]() | |
פוטומונטז' של אסלאמאבאד | |
מדינה |
![]() |
---|---|
ראש העיר | Sheikh Ansar Aziz |
תאריך ייסוד | 1960 |
על שם |
אסלאם, -abad ![]() |
שטח | 906 קמ"ר |
גובה | 490 מטרים |
אוכלוסייה | |
‑ בעיר | 1,108,872[1] (2023) |
‑ צפיפות | 880 נפש לקמ"ר (2010) |
קואורדינטות | 33°41′56″N 73°02′13″E |
אזור זמן | UTC +5 |
http://www.islamabad.gov.pk | |
![]() ![]() |
אקלים
בקרבת העיר נמצאים שלושה אגמים מעשי ידי אדם (אגם ראוואל, אגם סמלי, ואגם חאנפור) המשפיעים על אקלים העיר. עונת המונסון היא עונת הקיץ ועיקר הגשמים יורדים בחודשים יולי-אוגוסט. בעונת החורף הטמפרטורות נמוכות, ובדצמבר-פברואר אף יורדות מתחת לאפס מעלות צלזיוס.
היסטוריה
אזור אסלאמאבאד נחשב לאחד האזורים המיושבים הראשונים ביבשת אסיה, וישנן עדויות ארכאולוגיות על פעילותו של האדם הקדמון מלפני מאות אלפי שנים. נמצאו אף גולגולות אדם משנת האלף ה-5 לפנה"ס.[דרוש מקור]
במהלך ההיסטוריה שליטים ידועים וחשובים כגון אחמד שאה דוראני, טימור לנג, ג'ינגיס חאן ובאבור נהגו לעבור בסביבת העיר בדרכם לכבוש את תת-היבשת ההודית.
הבריטים כבשו את אזור העיר מן הסיקים בשנת 1849.
החל מעצמאותה של פקיסטן ועד שנת 1958, הייתה העיר קראצ'י, שבמחוז סינד בירת המדינה. בשל רצון למנוע ריכוז ההשקעות במדינה באזור אחד, ומתוך רצון לפתח את צפון המדינה הוחלט לבנות בירה חדשה. שיקולים נוספים בבחירתה של בירה חדשה היו שקראצ'י ליד הים, ולכן קל יותר לתקוף אותה מכיוון הים הערבי, וכי יש צורך לבנות בירה אשר תהיה נגישה לכל המדינה.
בשנת 1958, משאיוב ח'אן ביצע הפיכה והפך לנשיא המדינה, הוא נתן לבניית בירה חדשה עדיפות לאומית. נבחר אתר בנייה צפונית לרוואלפינדי, ורוואלפינדי הפכה לבירה הזמנית של המדינה עד לסיום העבודות. העבודות החלו בשנות ה-60 של המאה ה-20. את העיר תכנן אדריכל הערים היווני קונסטנטינוס א. דוקסיאדיס, שתכנן עיר ובה ארבעה רבעים המופרדים על ידי רצועות פארקים רחבים.
הממשלה עברה לעיר בשנות ה-80. באותה עת עמדה אוכלוסיית העיר על 250,000 תושבים. בשנות ה-90 גדלה האוכלוסייה של העיר, ונבנו שכונות חדשות.
מפקדת הצבא הפקיסטני נותרה ברוואלפינדי הסמוכה ולא עברה לאסלאמאבאד.
ב-8 באוקטובר 2005 התרחשה רעידת אדמה בקשמיר, בדרגה 7.6 בסולם ריכטר, ונגרם נזק מסוים לעיר.
דמוגרפיה
אוכלוסיית אסלאמאבאד במפקדי האוכלוסין האחרונים של פקיסטן[1]:
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/he/timeline/bf7o50x9zskwdkoxsj03qppoxxp3exo.png)
אסלאמאבאד היא העיר העשירית בגודלה בפקיסטן (לפי המפקד האחרון משנת 2023).
השפה הנפוצה ביותר באסלאמאבאד היא אורדו.
האסלאם היא הדת הדומיננטית בעיר, עם כ-95.53% מאמינים. הדת השנייה בגודלה היא הנצרות, עם 4.07% מהאוכלוסייה.
אתרים בעיר
- מסגד פייסל – נבנה ב-1986 – הוא המסגד העיקרי של אסלאמאבאד, ואחד המסגדים הגדולים בעולם.
- מגדל סעודי-פאק
- אוניברסיטת קאיד-י אעזם
- מונומנט פקיסטן
תחבורה
את העיר שירת במשך שנים נמל התעופה בנזיר בוטו אשר משמש כיום כחלק מבסיס חיל האוויר הפקיסטני.
בשנת 2018 נפתח נמל התעופה הבינלאומי החדש של איסלמבאד.
קישורים חיצוניים
אתר האינטרנט הרשמי של אסלאמאבאד
- תמונות של אסלאמאבאד
- מידע על פקיסטן
- אסלאמאבאד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
הערות שוליים
Wikiwand in your browser!
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.