From Wikipedia, the free encyclopedia
”Wimoweh” on laulu, joka tunnetaan myös nimillä ”Mbube” sekä ”The Lion Sleeps Tonight”.
Alun perin laulun teki eteläafrikkainen Solomon Linda, jonka yhtye The Evening Birds levytti sen vuonna 1939. Gallo Record Company maksoi Lindalle kertaluontoisen korvauksen levytyksestä, eikä tekijä saanut pysyvää oikeutta rahalliseen korvaukseen kappaleen tuotosta. ”Mbube” oli suuri hitti Etelä-Afrikassa, ja sitä myytiin noin sata tuhatta kappaletta.[1]
Eteläafrikkalainen levy-yhtiö lähetti 1950-luvun alussa viisi single-levyä Yhdysvaltoihin Decca-yhtiölle tarkoituksena selvittää olisiko niissä lauluja, jotka voisivat menestyä USA:ssa. Decca ei innostunut ja levyt olivat jo menossa roskiin, kun laulaja Pete Seeger halusi vielä kuunnella ne läpi. Seeger innostui yhdestä laulusta ja halusi Weavers-yhtyeensä levyttävän sen. Laulu oli ”Mbube”.[1]
Seeger teki hieman omia lisäyksiään lauluun ja Weavers levytti sen. Kappaleen nimi oli vaihtunut muotoon ”Wimoweh”, koska yhtyeen jäsenten mielestä zulunkielinen kertosäe kuulosti siltä. Todellisuudessa alkuperäisversiossa laulutetaan uyimbube, mikä tarkoittaa ”olet leijona”.[1]
”Wimoweh”-laulun tekijöiksi merkittiin Paul Campbell. Paul Campbell oli Howard Richmondin salanimi, jota hän käytti tekijänoikeuksista vapaan materiaalin yhteydessä. Weaversin versio menestyi hyvin ja moni muukin yhtye Yhdysvalloissa levytti ”Wimowehin”. Solomon Linda sai Pete Seegeriltä pienehkön korvauksen uudelleenmuokatusta laulustaan.[1]
”Wimoweh”-laulussa ei ole varsinaista sanotusta, siinä vain toistetaan sanaa wimoweh ja lauletaan välillä korkealta ooh-ooh-ooh sekä matalalta jotain sanaa joka muistuttaa lausetta way-up-ooh. Lauluntekijä George Weiss teki lauluun englanninkielisen sanoituksen ja merkitsi itsensä samalla myös laulun säveltäjäksi. Näin oli laulusta syntynyt kolmas versio, jonka The Tokens levytti nimellä ”The Lion Sleeps Tonight”.[1]
Vuonna 2000 eteläafrikkalainen toimittaja Rian Malan kirjoitti Rolling Stone -lehteen artikkelin Lindasta. Malanin arvion mukaan jo pelkästään laulun käyttö Disneyn piirroselokuvassa Leijonakuningas (1994) olisi oikeuttanut 15 miljoonan dollarin tekijänoikeuskorvauksiin.[1] Yhdessä elokuvaohjaaja Francois Versterin kanssa Malan teki televisiodokumentin varastetusta ”leijonalaulusta”.
Vuonna 2004 alkanut oikeudenkäynti johti helmikuussa 2006 sopimukseen Lindan perikunnan ja Abilene Music -yhtiön kanssa. Abilene Music, jolla oli tekijänoikeudet lauluun ja joka oli antanut sen Disney-yhtiön käyttöön, maksaa korvauksen jonka suuruus ei ole julkinen. Rahat menevät eteläafrikkalaiselle säätiölle.
Suomeksi kappaleen on esittänyt Danny nimellä ”Ei saa häiritä leijonaa”, suomentajana Sauvo Puhtila ja sovittajana Veikko Samuli.