popmusiikin alalaji From Wikipedia, the free encyclopedia
Voimapop[1] (engl. Power pop) on popmusiikin laji, jonka juuret ovat yhdysvaltalaisen popmusiikin kautta brittiläisessä popissa ja rockissa. Siinä käytetään vahvoja melodioita, lyhyitä harmonisia lauluosuuksia, tiiviitä sovituksia ja erottuvia kitarariffejä. Soitinsooloja on vähän, eikä bluesaineksia juuri näy. Soittimia on yleensä yksi tai useampia sähkökitaroita, sähköbasso, rummut ja joskus kosketinsoittimet ja syntetisaattori. Lajin vaikutus vaihteli vuosikymmenien mittaan, mutta on ollut yksi kestävimpiä rockin alalajeja.[2][3]
Voimapop | |
---|---|
Alkuperä | pop rock, rock and roll, beat, rhythm and blues, garage rock, pop |
Alkuperämaa |
![]() ![]() |
Kehittymisen ajankohta |
1960-luku |
Tyypillisiä soittimia |
rumpusetti, sähkökitara, koskettimet, bassokitara, syntetisaattori |
Kehittyneitä tyylilajeja / suuntauksia |
brittipop, pop-punk, indie pop, noise pop |
The Whon Pete Townshend käytti sitä NME:n haastattelussa vuonna 1967 yhtyeen musiikkityylistä.[4]