portugalilainen yhtye From Wikipedia, the free encyclopedia
Moonspell on portugalilainen dark metal -yhtye[1], joka perustettiin vuonna 1992. Moonspell on saavuttanut kotimaansa lisäksi runsaasti suosiota myös kansainvälisesti. Yhtyeen tyylisuuntaa on luonnehdittu dark metalin lisäksi myös goottimetalliksi[2].
Moonspell | |
---|---|
Moonspell, Studio Krakow 2007 |
|
Tiedot | |
Toiminnassa | 1992- |
Tyylilaji | dark metal, goottimetalli |
Kotipaikka |
![]() |
Laulukieli | englanti, portugali |
Jäsenet |
Fernando Ribeiro, laulu |
Levy-yhtiö |
Napalm Records (2011-) |
Laulaja Fernando Ribeiro (Langsuyar) ja basisti João Pedro (Ares) perustivat alun perin vuonna 1989 Morbid God -nimisen black metal -yhtyeen[3]. Yhtyeen alkuaikoina Ribeiro soitti rumpuja ja Ares lauloi. Yhtye julkaisi demolevyn (1992), jolta löytyy kappale "Serpent Angel"[3], jonka Moonspell myöhemmin levytti ja julkaisi uudelleen Under Satanae -levyllään (2012)[4].
Vuodesta 1992 eteenpäin yhtye jatkoi nimellä Moonspell. Fernando Ribeiro ja rumpali Mike Gaspar ovat soittaneet Moonspellissa sen perustamisesta lähtien[5]. Yhtyeen ensimmäisiä julkaisuja olivat Anno Satanae (demo, 1993) ja Under the Moonspell (EP, 1994). Moonspellin ensimmäinen kokopitkä albumi on Wolfheart (1995), joka on vielä tyylillisesti saanut vaikutteita black metalista.[6]
Irreligious-albumilla (1996) yhtye siirtyi enemmän goottimetallin suuntaan, ja hyvän vastaanoton saanut albumi sisältää Moonspellin tunnetuimpiin kuuluvia kappaleita, kuten "Opium", "Fullmoon Madness" ja "Awake!". "Opiumista" tehtiin myös musiikkivideo, ja yhtye esittää kappaleen vieläkin useimmissa konserteissaan. Amorphis-yhtyeestä tunnettu basisti Niclas Etelävuori on toiminut sekä The Antidote että myöhemmällä Night Eternal-levyillä studiomuusikkona. Darkness and Hope ja The Antidote -albumien tuottajana toimi Hiili Hiilesmaa, ja levyt äänitettiin Suomessa Finnvox-studiolla.[7][8][9]
Alkuvuodesta 2003 Moonspell levytti coverin jazz-kappaleesta "I'll See You in My Dreams". Cover tehtiin musiikiksi portugalilaiseen kauhuelokuvaan, ja kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo.
Moonspellin levyt ovat saaneet usein vaihtelevan vastaanoton sekä kuuntelijoilta että kriitikoilta, sillä yhtyeellä on ollut tapana muuntautua jokaisella levyllään.[2][8][10][11] Vuonna 1998 julkaistua Sin/Pecadoa pidetään yhtyeen kokeellisimpana levynä The Butterfly Effectin (1999) ohella.[12] Musiikkiaan jälleen raskaampaan suuntaan vieneestä Memorial-albumista (2006) lähtien Moonspellin on kuvailtu olevan jälleen nousukiidossa[12][13], ja erityisesti Under Satanae, Night Eternal ja Extinct ovat saaneet erinomaisia arvioita.[4][14][15][16] Extinct-levyn tuottajana toimi tunnettujen metalliyhtyeiden, kuten Katatonian, Soilworkin ja Arch Enemyn, kanssa 2000-luvulla työskennellyt Jens Bogren.[17]
Yhtye on kertonut aikovansa julkaista vuoden 2017 aikana Portugalissa kuvatun dvd:n.[18] Yhtyeen uusimman, portugalinkielisen levyn 1755 teema on Lissabonin vuoden 1755 maanjäristys.[19]
Moonspellin musiikissa on runsaasti vaikutteita portugalilaisesta kulttuurista. Suurin osa yhtyeen kappaleista on englanninkielisiä, mutta "Trebaruna", "Alma Mater" ja "Ataegina" albumilta Wolfheart, "Full Moon Madness" albumilta Irreligious ja "Than the Serpents in my Arms" albumilta Darkness and Hope on laulettu osittain tai kokonaan portugaliksi. Lisäksi "Alma Mater" -kappaleessa käytetään kuuluisaa sanontaa "Orgulhosamente sós" (suom. "Olemme ylpeästi yksin"), joka oli Portugalin pääministerin ja diktaattorin António de Oliveira Salazarin tunnuslause. Kappaleessa "Opium" lainataan Álvaro de Camposia, joka oli kuuluisan portugalilaisen runoilijan Fernando Pessoan heteronyymi. "Trebaruna" ja "Ataegina" kertovat lusitanialaisen mytologian samannimisistä jumalattarista. Moonspell on myös tehnyt cover-version portugalilaisen Madredeus-yhtyeen kappaleesta "Os Senhores da Guerra".
Studioalbumit
EP:t
|
Kokoelmat
Livealbumit
Demot
Singlet
DVD:t
|