From Wikipedia, the free encyclopedia
Aale Bernhard Hakava (vuoteen 1933 Hagberg)[1] (19. helmikuuta 1909 Rovaniemi – 15. maaliskuuta 1995 Espoo)[2] oli suomalainen taidemaalari.
Hakavan vanhemmat olivat ylikonstaapeli Juho Hagberg ja Ida Peuraniemi. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli Siviä Niemelä ja toinen Hilkka Simolinna.[3] Hakava opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1922–1928, Helsingin yliopiston piirustussalissa 1929–1930 ja Italiassa Accademia di belle arti di Firenzessä 1937–1939.[1] Hän toimi opettajana Taideakatemian koulussa 1941–1947, Imatran taidekoulussa 1958 sekä yli 30 vuoden ajan monissa kuvataiteen seminaareissa. Reidar Särestöniemi oli hänen yksityisoppilaansa ennen taideopintojaan Helsingissä.[3]
Hakava maalasi paljon muotokuvia ja pohjoissuomalaisia maisemia raikkain värein. Lisäksi hän maalasi freskoja ja monen pohjoissuomalaisen kirkon alttaritaulut.[4] Hakava piti ensimmäisen yksityisnäyttelynsä vuonna 1930 ja osallistui lukuisiin yhteisnäyttelyihin Suomessa ja ulkomailla.[3] Hänen julkisia teoksiaan ovat muun muassa seuraavat:[3]
Hakava sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1969 ja professorin arvonimen vuonna 1977.[1] Taiteilijaeläke Hakavalle oli myönnetty 1975. Hän oli pitkään Suomen Taideyhdistyksen hallituksen jäsen, yhdistyksen kunniajäsäneksi hänet nimitettiin 1993.[3]