suomalainen keskimatkojen juoksija From Wikipedia, the free encyclopedia
Olavi Armas Tapani Salsola (26. joulukuuta 1933 Keuruu – 8. lokakuuta 1995 Rauma) oli keskimatkojen juoksija ja yhdessä Olavi Salosen kanssa viimeisin suomalainen 1 500 metrin juoksun maailmanennätysmies. Hän kuului 1950-luvulla suomalaiseen keskimatkojen Olavi-trioon Salonen, Salsola, Vuorisalo.
Olavi Salsola | |
---|---|
![]() Olavi Salonen (vasemmalla) ja Olavi Salsola (oikealla) juoksivat 1 500 metrin juoksussa maailmanennätyksen ajalla 3.40,2, Turussa vuonna 1957. |
|
Henkilötiedot | |
Koko nimi | Olavi Armas Tapani Salsola |
Syntynyt | 26. joulukuuta 1933 Keuruu, Suomi |
Kuollut | 8. lokakuuta 1995 (61 vuotta) Rauma, Suomi |
Yleisurheilija | |
Lempinimi | Olli |
Pituus | 180 cm |
Paino | 72 kg |
Laji | Keskimatkojen juoksija |
Seura |
1946-1953 Kemin Kunto 1954-1956 Tampereen Pyrintö 1957-1960 Turun Urheiluliitto |
Uran alku | 1946 |
Olavi Salsolan paras arvokisasaavutus oli 1 500 metrin juoksun 12. sija Tukholman EM-kisoissa 1958. Melbournen 1956 olympialaisissa hän karsiutui alkuerässään.
Salsola kilpaili 14 maaottelussa ja saavutti viisi lajivoittoa. Suomen mestaruuden hän voitti 800 metrillä kaksi kertaa ja 4 × 800 metrin viestijuoksussa myös kahdesti. Suomen ennätyksiä hän juoksi 1 500 metrin lisäksi 800 metrillä, 1 000 metrillä ja maililla.
Salsolan uran huippuhetki oli 1 500 metrin maailmanennätysaika 3.40,2 Turussa 11. heinäkuuta 1957. Myös toiseksi sijoittunut Olavi Salonen sai ennätyksen nimiinsä. Tulos kesti maailmanennätyksenä vain yhden vuorokauden ennen kuin Stanislav Jungwirth juoksi ajan 3.38,1. Vuonna 1955 Salsola alitti kaikkien aikojen toisena suomalaisena yhden minuutin ja 50 sekunnin rajan 800 metrillä. Hänen 1. heinäkuuta Helsingissä juoksema aikansa 1.49,1 oli uusi Suomen ennätys[1][2]. Myöhemmin samassa kuussa 29. heinäkuuta hän juoksi Turussa 1 000 metrillä Suomen ennätyksen 2.21,5.[3]
Seuratasolla Salsola edusti Kemin Kuntoa, Tampereen Pyrintöä ja Turun Urheiluliittoa. Suomen urheilutoimittajien Vuoden urheilija -äänestyksessä hänet valittiin vuoden 1957 viidenneksi parhaaksi suomalaisurheilijaksi.