From Wikipedia, the free encyclopedia
Mercedes-Benz W107 on Mercedes-Benz SL-sarjan kolmannen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 1971–1989. Se korvasi edeltäneen W113-mallin ja seuraajaksi tuli R129.
Mercedes-Benz W107 | |
---|---|
![]() |
|
Valmistustiedot | |
Valmistusmaa |
![]() ![]() |
Valmistaja | Daimler-Benz |
Valmistusvuodet | 1971–1989 |
Korimalli |
2-ovinen coupé 2-ovinen cabriolet |
Luokka | S-segmentti |
Muotoilija | Joseph Gallitzendörfer; Friedrich Geiger (1968) |
Edeltäjä | Mercedes-Benz W113 |
Seuraaja | Mercedes-Benz R129 |
Teknisesti samankaltaisia |
Mercedes-Benz W114/W115 Mercedes-Benz W116 |
Tekniset tiedot | |
Moottori |
R6 V8 |
Iskutilavuus | 2,8–5,6 l |
Polttoaine | bensiini |
Vetotapa | takaveto |
Vaihteisto |
4-vaihteinen manuaali 5-vaihteinen manuaali 3-vaihteinen automaatti 4-vaihteinen automaatti |
Malliin viitataan W107, R107 ja C107 -malleina. C107 on coupé-malli SLC.[1]
Mercedes-Benz W107 kehitettiin rinnakkain S-sarjan (W116) kanssa, joka tuli markkinoille vuotta myöhemmin. Akselistot otettiin W114/W115-sarjasta. Autossa esiteltiin turvallisuusteknisiä uudistuksia joita nähtiin myöhemmin myös W116 sekä osittain W114/W115-sarjoissa. Polttoainesäiliö siirrettiin tavaratilan pohjasta taka-akselin yläpuolelle suojatumpaan paikkaan peräänajojen varalta. Ajovalot olivat vaakasuuntaiset ja niiden vilkut levittäytyivät sivulle parantaen niiden näkyvyyttä sivusuunnasta. Myös takavalot saivat urituksen joka piti ne pidempään puhtaana kerääntyvää likaa vastaan. A-pilareihin oli sijoitettu sivuikkunoita likavedeltä suojaavat vedenohjauslistat. Myös sivupeilit olivat suuremmat kuin viimeksi esitellyissä W114/W115 ja W108/W109-sarjoissa käytetyt.
Ohjaamon turvallisuutta oli parannettu pehmustetuin materiaalein, osumasta periksiantavien kytkinten ja nappien sekä uuden pehmustetun nelipuolaisen ohjauspyörän ansiosta.[2]
Ensimmäisenä esiteltiin irrotettavalla kovakatolla varustettu avomalli SL ja puoli vuotta myöhemmin tuli myös nelipaikkainen coupé-korinen SLC. Sen akseliväli oli SL:ää 36 millimetriä pidempi.[3]
Ensimmäiset mallit olivat 200-hevosvoimaisella moottorilla varustetut 350 SL ja SLC. Keväällä 1973 tulivat 4,5-litraiset (225 hv) 450-mallit, jotka olivat olleet Yhdysvalloissa jo aiemmin myynnissä. Syksyllä 1974 esiteltiin 280:t, joiden 185-hevosvoimaista moottoria oli käytetty useissa muissa malleissa.[3]
Syksyllä 1977 esiteltiin uudet 5,0-litraiset (240 hv) 450-mallit, joiden kevytmetallista valmistettu moottori oli 43 kiloa aikaisempaa kevyempi. Painoa kevennettiin myös alumiinisilla konepellillä, vanteilla ja takaluukulla.[3]
Alkuvuodesta 1980 SL ja SLC saivat samat moottorit kuin uusi S-sarja (W126). Mallivaihtoehdot olivat 280, 380 ja 500. ABS-jarruja alettiin tarjota lisävarusteina. Ulkoisesti uudet mallit tunnisti etuspoilerista. SLC:n valmistus päättyi vuonna 1981.[3]
SL sai vuonna 1985 jälleen uudet S-sarjasta peräisin olevat moottorit, joiden merkinnät olivat 300, 420 ja 500. Yhdysvalloissa tarjolla oli myös 560 SL. Jousitusgeometriaan ja sisustukseen tehtiin samaan aikaan uudistuksia.[3]
450SLC 5.0 -mallissa oli alumiinisella moottorilohkolla uusi M117 V8-moottori. Koripaneeleissa käytettiin alumiinia painon laskemiseen.[4] Autolla voitettiin Norsunluurannikon ralli 1979.[5]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.