Maakilpikonnat[2] (Testudinidae) on kilpikonnien lahkoon kuuluva heimo, johon luetaan 47 lajia.[3] Aiemmin Testudinidae-heimo tunnettiin nimellä maa- ja suokilpikonnat[4], ja se sisälsi maakilpikonnien (Testudininae) lisäksi suokilpikonnien alaheimon (Emydinae). Nykyään suokilpikonnia pidetään kuitenkin vähäisistä eroistaan huolimatta erillisenä heimona.[2][4]
Pikafaktoja Tieteellinen luokittelu, Synonyymit ...
Sulje
Maakilpikonnat ovat raskaasti panssaroituja ja hidasliikkeisiä. Niillä on yleensä kupolimainen kilpi ja jäykähköt raajat. Maakilpikonnien koko vaihtelee 10 senttiä pitkästä kapinkilpikonnasta kilven pituudeltaan 1,2-metrisiin jättiläiskilpikonniin, joita elää Galápagossaarilla ja Seychelleillä.[2][4] Suurin koskaan elänyt maakilpikonna on sukupuuttoon kuollut Megalochelys atlas, jonka kilven pituus saattoi olla jopa 2,1 metriä.[5][6]
Maakilpikonnat elävät trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla sekä lauhkean vyöhykkeen lämpimillä seuduilla. Niitä tavataan kaikilta mantereilta Australiaa lukuun ottamatta. Eurooppalaisia lajeja on neljä, joista kolme elää Etelä-Euroopassa.[2][4]
Luettelo sisältää vain elossa olevat lajit.[3]
- Aldabrachelys
- Astrochelys
- Centrochelys
- Chelonoidis
- Hiilikilpikonna (Chelonoidis carbonarius)
- Chilenkilpikonna (Chelonoidis chilensis)
- Viidakkokilpikonna (Chelonoidis denticulatus)
- Galápagoksenjättiläiskilpikonna (Chelonoidis niger)
- Chersina
- Chersobius
- Chersobius boulengeri
- Kapinkilpikonna (Chersobius signatus)
- Chersobius solus
- Geochelone
- Gofferikilpikonnat (Gopherus)
- Gopherus agassizii
- Gopherus berlandieri
- Gopherus evgoodei
- Gopherus flavomarginatus
- Gopherus morafkai
- Gopherus polyphemus
- Litteäkilpikonnat (Homopus)
- Homopus areolatus
- Homopus femoralis
- Indotestudo
- Indotestudo elongata
- Indotestudo forstenii
- Indotestudo travancorica
- Nivelkilpikonnat (Kinixys)
- Bellinsaranakilpikonna (Kinixys belliana)
- Kinixys erosa
- Kinixys homeana
- Kinixys lobatsiana
- Kinixys natalensis
- Kinixys nogueyi
- Kinixys spekii
- Kinixys zombensis
- Malacochersus
- Manouria
- Manouria emys
- Manouria impressa
- Psammobates
- Psammobates geometricus
- Psammobates oculifer
- Katoskilpikonna (Psammobates tentorius)
- Pyxis
- Stigmochelys
- Testudo
Honkala, Juha (päätoim.): Suuri tietosanakirja, s. 465. Helsinki: WSOY, 2001. ISBN 951-0-26053-3. Uetz, Peter et al. (toim.): Testudinidae The Reptile Database. 2023. Reptarium. Viitattu 1.4.2024. (englanniksi) Palmén, Ernst & Nurminen, Matti (toim.): Eläinten maailma, Otavan iso eläintietosanakirja. 3. Lepakot–Perhoset, s. 1030–1035. Helsinki: Otava, 1974. ISBN 951-1-01530-3. Dixon, Dougal & Cox, Barry & Savage, R. J. G. & Gardiner, Brian: The Macmillan Illustrated Encyclopedia of Dinosaurs and Prehistoric Animals, s. 69. New York: Collier Books, Macmillan Publishing Company, 1992. ISBN 0-02-042981-9. (englanniksi) Rhodin, Anders G. J. & Thomson, Scott & Georgalis, Georgios L. & Karl, Hans-Volker & Danilov, Igor G. & Takahashi, Akio & S. de la Fuente, Marcelo & Bourque, Jason R. & Delfino, Massimo & Bour, Roger & Iverson, John B. & Shaffer, H. Bradley & van Dijk, Peter Paul: Turtles and Tortoises of the World During the Rise and Global Spread of Humanity: First Checklist and Review of Extinct Pleistocene and Holocene Chelonians. Chelonian Research Monographs, 16.4.2015, 5. vsk, nro 8, s. 1–66. Chelonian Research Foundation. doi:10.3854/crm.5.000e.fossil.checklist.v1.2015. ISSN 1088-7105. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 5.5.2019. (englanniksi)