Maustekurkuma (Curcuma longa) on inkiväärikasveihin kuuluva ruohovartinen kasvi. Sen juurista saatavaa maustetta kutsutaan kurkumaksi. Juuri kuivataan ja jauhetaan, jolloin tuloksena on voimakkaan keltainen maustejauhe, jota käytetään usein currymausteseoksen osana ja muussa eteläaasialaisessa ruoanlaitossa. Kurkumaa käytetään myös keltaisen värin antajana eräissä sinapeissa sekä jopa kankaiden värjäykseen.
Maustekurkuma | |
---|---|
![]() |
|
Uhanalaisuusluokitus | |
Tieteellinen luokittelu | |
Kunta: | Kasvit Plantae |
Alakunta: | Putkilokasvit Tracheophyta |
Kaari: | Siemenkasvit Spermatophyta |
Alakaari: | Koppisiemeniset Magnoliophytina |
Luokka: | Yksisirkkaiset Liliopsida |
Lahko: | Zingiberales |
Heimo: | Inkiväärikasvit Zingiberaceae |
Suku: | Kurkumat Curcuma |
Laji: | longa |
Kaksiosainen nimi | |
Curcuma longa |
|
Katso myös | |
Maustekurkumasta uutetaan kurkumiinia, jota käytetään elintarvikkeissa väriaineena. Kurkumiinin E-koodi on E 100.
Historiaa
Kurkumasta ovat ensimmäiset maininnat assyrialaisten kasviluetteloissa 600 eaa., jolloin sitä on käytetty väriaineena. Arabit toivat sen Eurooppaan, ja sitä kutsuttiin usein ”Intian sahramiksi”. Perimätiedon mukaan kurkumalla on lääkinnällisiä ominaisuuksia, sen pitäisi auttaa erilaisiin vatsavaivoihin. Kulttuureissa, joissa kurkumaa käytetään paljon, paksusuolen syöpä on harvinainen, mutta toki kyseessä oleva ruokavalio poikkeaa muutenkin länsimaalaisesta.
Käyttö
Nimensä se on saanut heprean sahramia tarkoittavasta sanasta karkam. Usein kurkumaa onkin käytetty sahramiväärennöksiin, koska kurkuman juuresta saatava väri on hyvin samanlainen. Maku ja tuoksu eivät tietenkään ole lainkaan samaa luokkaa. Sahramin pehmeä öljyinen maku vapauttaa arominsa välittömästi, kun taas kurkuman maku on kitkerä ja raaka.
Kurkumaa pitää osata käyttää oikein. Kitkerä maku häviää, kun kurkumaa hauduttaa miedolla lämmöllä öljyssä tai voissa kymmenisen minuuttia. Sen jälkeen maku on pehmeä ja sopii moniin ruokiin tuomaan hieman itämaisia sävyjä ja värihehkua. Keskiajalla kurkuma oli suosiossa suureksi osaksi värjäävien ominaisuuksiensa vuoksi. Kurkuman säilytyksessä kannattaa huomioida se, että jauhettuna se menettää pian ominaisuutensa, jos joutuu valolle alttiiksi. Siksi se pitäisi säilyttää tiiviissä läpinäkymättömässä maustepurkissa.
Kurkumaliuosta voidaan käyttää myös happamuuden indikaattorina; se vaihtaa väriä keltaisesta punertavaksi noin pH 8,5 tietämillä.
Lääketieteelliset vaikutukset
Viime vuosikymmeninä kurkuman on havaittu laukaisevan syöpäsoluissa apoptoosin eli solukuoleman, joka nimenomaan syöpäsoluissa on usein estynyt. Varsinkin melanoomaa ja rintasyöpää vastaan kurkumalla on saatu kokeellisesti positiivisia tuloksia.lähde? Ainakin osaa tutkimustuloksista epäillään väärennöksiksi ja aiheeseen liittyviä artikkeleita on jälkeenpäin poistettu. [2]
Kurkuma myös ehkäisee beta-amyloidien kertymistä Alzheimerin taudissa ja jopa hajottaa taudissa muodostuneita plakkikertymiä.[3]
Lääketieteessä kasvia käytetään tulehdusten hoidossa. Kurkumakasvilla on antioksidantti- ja antikarsinogeeninen-, anti-inflamatorinen vaikutus, maksaa suojeleva vaikutus. Kurkumiinin on todettu vähentävän kaasun muodostusta suolistossa. Kurkuman toisen yhdisteen p-tolymetyylikarbinolin on havaittu lisäävän haiman ruuansulatusentsyymien eritystä. Myrkyllisyyttä ei ole havaittu käytetyillä terapeuttisilla annoksilla.lähde?
Kurkumiinin on todettu eräässä tutkimuksessa säännöllisesti nautittuna estävän diabeteksen puhkeamisen.[4]