yhdysvaltalainen koripalloilija From Wikipedia, the free encyclopedia
Kobe Bean Bryant (23. elokuuta 1978 Philadelphia, Pennsylvania – 26. tammikuuta 2020 Calabasas, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen koripalloilija. Historian parhaimpiin koripalloilijoihin lukeutuva Bryant oli pelipaikaltaan heittävä takamies. Hän edusti koko ammattilaisuransa, vuosien 1996–2016 ajan, NBA-seura Los Angeles Lakersia ja toimi myös joukkueen kapteenina.
Kobe Bryant | |
---|---|
![]() |
|
Henkilötiedot | |
Koko nimi | Kobe Bean Bryant |
Syntynyt | 23. elokuuta 1978 Philadelphia, Pennsylvania |
Kuollut | 26. tammikuuta 2020 (41 vuotta) Calabasas, Kalifornia |
Kansalaisuus |
![]() |
Koripalloilija | |
Lempinimi | ”Black Mamba”, ”Vino” |
Pituus | 198 cm |
Paino | 93 kg |
NBA-varaus |
13. varaus 1996 (Charlotte Hornets) |
Pelaajaura | |
Seurajoukkueet | |
1996–2016 | Los Angeles Lakers (NBA) |
Maajoukkueet | |
2006–2012[1] |
![]() |
Aiheesta muualla | |
kobebryant.com | |
FIBA | |
Mitalit | |||
---|---|---|---|
![]() Bryant pelaamassa Kiinaa vastaan Pekingin kesäolympialaisissa 2008. | |||
Maa: ![]() | |||
Miesten koripallo | |||
![]() | |||
![]() | Peking 2008 | ||
![]() | Lontoo 2012 | ||
Amerikan-mestaruuskilpailut | |||
![]() | Las Vegas 2007 |
Bryant pelasi aluksi numerolla 8, mutta kesällä 2006 hän vaihtoi numeroon 24, joka oli hänen ensimmäinen pelinumeronsa lukiossa. Hänen isänsä Joe "Jelly Bean" Bryant pelasi myös aikanaan NBA:ssa Philadelphia 76ersissa. Bryant vietti lapsuudestaan kahdeksan vuotta Italiassa ja puhui sujuvaa italiaa. Bryant ilmoitti marraskuussa 2015 lopettavansa uransa kauden jälkeen.[2][3] Tammikuussa 2016 hän kielsi myös tavoittelevansa paikkaa Yhdysvaltain joukkueessa saman vuoden Rion kesäolympialaisiin.[4] Viimeisessä ottelussaan Bryant heitti 60 pistettä.[5]
Bryant kuoli helikopterionnettomuudessa Yhdysvaltain Calabasasissa tammikuussa 2020.[6]
Bryant on ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa henkilö, joka on voittanut sekä kultamitalin olympialaisissa että Oscar-palkinnon.[7][8]
Kobe Bryant syntyi Philadelphiassa, Pennsylvaniassa. Etunimensä hän sai japanilaisen pihviravintolan mukaan. Koben isä Joe Bryant oli koripalloilija, joka pelasi NBA-liigassa. Hän siirtyi vuonna 1984 pelaamaan Italiaan, missä myös Kobe varttui kahden isosiskonsa kanssa. Kobe pelasi Italiassa sekä koripalloa että jalkapalloa.[9] Hän oppi myös puhumaan sujuvasti italiaa ja espanjaa.[10]
Bryantit palasivat Yhdysvaltoihin vuonna 1991. Kobe pelasi koripalloa Lower Merion High Schoolissa, missä hän voitti neljästi osavaltion mestaruuden.[9] Hän oli siellä aivan omaa luokkaansa noin 30 pisteen ja 12 levypallon keskiarvolla.[11]
Bryant varattiin NBA:han vuoden 1996 varaustailaisuudessa, jossa Charlotte Hornets otti hänet numerolla 13.[9] Hornets kuitenkin kauppasi Bryantin lähes saman tien Los Angeles Lakersiin vaihdossa Vlade Divaciin.[12] Bryant päätti jatkaa uraansa NBA:ssa ja jätti koulun kesken hyvistä arvosanoistaan huolimatta.[9] Hänestä tuli yksi 41:stä NBA:han suoraan lukiosta nousseista pelaajista.
Bryant aloitti ammattilaisuransa Lakersissa kaudella 1996–1997. Hän oli kauden avausottelussa 18 vuoden ja 72 päivän ikäisenä siihenastisen NBA-historian nuorin pelaaja.[13] Bryant nousi nopeasti Lakersin avainpelaajien joukkoon, ja hänet valittiin jo kaudella 1997–1998 NBA:n tähdistöotteluun. Hän oli historian nuorin pelaaja tähdistöottelussa.[14]
Lakersista tuli mestarijoukkue Phil Jacksonin valmennuksessa. Joukkue voitti kolme NBA-mestaruutta 2000–2002. Vuonna 2000 he voittivat Indiana Pacersin, vuonna 2001 Philadelphia 76ersin ja vuonna 2002 New Jersey Netsin. Bryant muodosti joukkueen tukirangan yhdessä Shaquille O’Nealin kanssa, vaikka heidän henkilökohtainen suhteensa oli vaikea.[14] Bryant äänestettiin vuosina 2002–2004 NBA:n ykköstähdistökentälliseen.[9]
O’Neal jätti vuonna 2004 Lakersin, joka ei sen jälkeen enää muutamaan vuoteen pärjännyt. Bryant sen sijaan loisti henkilökohtaisella tasolla. Tammikuussa 2006 hän teki Toronto Raptorsia vastaan 81 pistettä, NBA-historian toiseksi suurimman pistemäärän. Hän voitti koko liigan pistetilaston sekä kaudella 2005–2006 että kaudella 2006–2007. Bryant valittiin sarjan arvokkaimmaksi pelaajaksi kaudella 2007–2008, jolloin Lakers ylsi jälleen finaaleihin. Ne se hävisi kuitenkin Boston Celticsille.[9]
Lakers ja Bryant palasivat mestareiksi kausilla 2008–2009 ja 2009–2010. Vuoden 2009 finaaleissa Lakers voitti Orlando Magicin viidessä ottelussa ja vuonna 2010 he saivat kostonsa Celticsiä vastaan Lakersin onnistuttua päihittämään heidät täydessä seitsemän ottelun sarjassa. Bryant valittiin finaalien arvokkaimmaksi pelaajaksi sekä keväällä 2009 että 2010. Vuoden 2009 loppuottelusarjassa Bryant teki 32,4 pistettä ottelua kohden. Seuraavien kahden kauden aikana Lakers ylsi divisioonamestariksi mutta putosi molemmilla kerroilla toisella pudotuspelikierroksella.[14]
Lakers hankki kaudeksi 2012–2013 riveihinsä tähtipelaajat Steve Nashin ja Dwight Howardin, ja joukkuetta pidettiin kauden alla yhtenä suurimmista mestaruussuosikeista. Kausi oli joukkueelle kuitenkin pettymys. Lakers pääsi täpärästi pudotuspeleihin, missä se hävisi heti ensimmäisellä kierroksella. Bryantin kausi päättyi huhtikuussa 2013 revenneeseen akillesjänteeseen. Hän palasi seuraavalla kaudella joulukuussa 2013, mutta hän ehti pelata vain kuusi peliä, kunnes polvivamma pakotti hänet sivuun jälleen loppukaudeksi.[14]
Bryantin kausi 2014–2015 päättyi tammikuussa 2015 revenneeseen kiertäjäkalvosimeen.[14] Hän oli joulukuussa 2014 noussut NBA:n kautta aikojen pistetilaston kolmanneksi ohi Michael Jordanin.[9] Bryant palasi jälleen kaudeksi 2015–2016, joka ei kuitenkaan sujunut kovinkaan hyvin. Hän teki 17,6 pistettä ottelua kohden ja hänen heittoprosenttinsa 35,8 oli hänen uransa heikoin.[14] Bryant ilmoitti jo marraskuussa 2015, että kausi jäisi hänen viimeisekseen. Uransa viimeisessä ottelussa 13. huhtikuuta 2016 Bryant yllätti vielä kaikki tekemällä 60 pistettä kuudennen kerran urallaan.[9]
Kobe Bryant on sivunnut kuutta NBA:n ennätystä:
Hän on lisäksi toisena yhden ottelun piste-ennätystilastossa 81 pisteellä, mikä syntyi 22. tammikuuta 2006 Toronto Raptorsia vastaan.
Bryant valittiin NBA:n tähdistöotteluun 18 kertaa, alkaen vuodesta 1998, jolloin hän oli vasta 19-vuotias. Hänet valittiin myös vuoden 2003 miesurheilijaksi. Bryant voitti vuonna 1997 donkkauskisan, ja hänet valittiin runkosarjan arvokkaimmaksi pelaajaksi kaudella kaudella 2007–2008. Finaalien arvokkaimmaksi hänet valittiin vuosina 2009 ja 2010. Lopettaessaan hän oli sekä runkosarjan että pudotuspelien kautta aikojen pistetilastoissa kolmantena.[15][16]
Bryant voitti olympiakultaa Pekingissä 2008[17] ja Lontoossa 2012[18]. Hän oli lupautunut osallistumaan myös vuoden 2006 MM-kilpailuihin mutta joutui jättämään ne väliin polvileikkauksen takia.[19]
Bryant ilmoitti lopettamisestansa marraskuussa 2015 The Players’ Tribune -verkkojulkaisussa runolla ”Dear Basketball”.[14] Runossaan Bryant muistelee sitä, miten hän rakastui koripalloon jo lapsena. Bryantin aloitteesta runosta tehtiin samanniminen lyhytelokuva. Hän otti yhteyttä animaattori Glen Keaneen, jonka ohjaamana lyhytelokuva valmistui vuonna 2017. Bryant lukee itse elokuvassa runonsa, ja elokuvan luonnosmaisissa piirroskuvissa on Bryant lapsena ja aikuisena pelaajana. Elokuvan musiikin sävelsi John Williams. Bryant ja Keane saivat vuonna 2018 elokuvasta parhaan lyhytanimaation Oscar-palkinnon.[20]
Bryantin ensimmäinen kirja oli vuonna 2018 julkaistu muistelmateos The Mamba Mentality: How I Play, joka oli parhaimmillaan USA Todayn myyntilistoilla kahdeksantena. Yhteistyössä kirjailija Wesley Kingin kanssa Bryant suunnitteli nuortenkirjasarjaa ”The Wizenard”. Ensimmäinen osa Training Camp ilmestyi maaliskuussa 2019.[21]
Bryantin uraa varjosti oikeudenkäynti, jossa häntä syytettiin 19-vuotiaan naisen raiskaamisesta. Bryant myönsi käsittelyn aikana tehneensä kesäkuussa 2003 aviorikoksen, mutta hän kielsi tehneensä mitään laitonta. Tapaus ei päätynyt lopulta oikeuteen asti, sillä syyskuussa 2004 kantaja ilmoitti, ettei tulisi todistamaan oikeuden edessä. Nainen oli nostanut erillisen siviilikanteen, joka sovittiin marraskuussa 2005. Sopimuksen ykstyiskohdat eivät tulleet julkisuuteen.[22]
Koben isä oli entinen NBA-koripalloilija Joe "Jelly Bean" Bryant ja äiti on nimeltään Pam. Hänellä oli myös kaksi isosiskoa, Sharia ja Shaya. Bryant sai etunimensä Kobe eräästä pihvilajikkeesta, jonka hänen vanhempansa näkivät ravintolan ruokalistassa. Kobella oli vaimo Vanessa, ja heillä on neljä tytärtä: Natalia Diamante (s. 2003), Gianna Maria-Onore (2006–2020), Bianka Bella (s. 2016) ja Capri Kobe (s. 2019).[23]
Bryant kuoli helikopterionnettomuudessa varhain sunnuntaiaamuna 26. tammikuuta 2020 Kaliforniassa Calabasasissa.[24] Kukaan helikopterin kyydissä olleista yhdeksästä henkilöstä ei selviytynyt.[25] Turmassa kuolleiden joukossa oli myös Bryantin 13-vuotias tytär Gianna.[26] Lentäjän ja lennonjohdon keskustelussa lentäjä sanoi yrittävänsä nousta sakeasta sumusta. Keskustelu päättyi siihen.[27]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.