From Wikipedia, the free encyclopedia
Italian 8. armeija oli Italian maavoimien yhtymä, joka taisteli toisessa maailmansodassa itärintamalla.
8. Armeija | |
---|---|
![]() |
|
Toiminnassa |
25. tammikuuta – 31. lokakuuta 1940 1. huhtikuuta 1942 – syyskuu 1943 |
Valtio |
![]() |
Puolustushaarat | Maavoimat |
Osa joukkoa | Regio Esercito |
Komentajat | |
Tunnettuja komentajia |
Adalberto, Bergamon herttua 1940 Italo Gariboldi 1942–1943 |
Armeija perustettiin ensimmäisen kerran 25. tammikuuta 1940. Palveltuaan Pohjois-Italiassa se lakkautettiin jo 31. lokakuuta 1940.[1]
Se perustettiin uudelleen 1. huhtikuuta 1942, kun koottiin joukkoja osallistumaan sotaretkeen Neuvostoliittoa vastaan. Armeijan muodostivat II ja XXXV armeijakunnat, jotka koostuivat operaatio Barbarossaan osallistuneista joukoista ja seitsemästä muusta Mussolinin 1942 itärintamalle lähettämästä divisioonasta. Se alistettiin operaatio Sinisessä Saksan maavoimien armeijaryhmä B:lle, jonka mukana armeija eteni elokuuhun mennessä Donille. Italian 8. armeija oli Stalingradin luoteispuolella, kun puna-armeija aloitti vastahyökkäyksensä, operaatio Uranuksen. Seuranneissa taisteluissa armeija kärsi tappioita ja menetti lopulta taistelukykynsä. Vuoden 1943 tammikuussa sen rippeet koottiin Ukrainaan, mistä suurin osa lähetettiin takaisin Italiaan. Itärintamalle jäi tämän jälkeen vain vähäisiä italialaisia joukkoja. [2]
Tappiot olivat suuret. Armeijaan kuului perustettaessa 299 000 miestä, joista 85 000 kaatui tai katosi ja 30 000 haavoittui. Armeijan 1 340 tykistä tuhoutui tai hylättiin 1 200. Armeijan 22 000 moottoriajoneuvosta tuhoutui 18 200. [3]
Vuonna 1942 8. armeijaan kuuluivat[3]: