![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2e/Eug%25C3%25A8ne_Pottier_par_%25C3%2589tienne_Carjat_%2528cropped%2529.jpg/640px-Eug%25C3%25A8ne_Pottier_par_%25C3%2589tienne_Carjat_%2528cropped%2529.jpg&w=640&q=50)
Eugène Pottier
ranskalainen poliitikko / From Wikipedia, the free encyclopedia
Eugène Pottier (4. lokakuuta 1816 Pariisi – 6. marraskuuta 1887 Pariisi)[1] oli ranskalainen vallankumouksellinen sosialisti ja runoilija. Hän on sanoittanut työväenlaulun ”Kansainvälinen” (L'Internationale).
![Thumb image](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2e/Eug%C3%A8ne_Pottier_par_%C3%89tienne_Carjat_%28cropped%29.jpg/640px-Eug%C3%A8ne_Pottier_par_%C3%89tienne_Carjat_%28cropped%29.jpg)
![Thumb image](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/11/P%C3%A8re-Lachaise_-_Division_95_-_Pottier_01.jpg/640px-P%C3%A8re-Lachaise_-_Division_95_-_Pottier_01.jpg)
Työläistaustainen Pottier kirjoitti ja julkaisi ensimmäiset runonsa teini-ikäisenä vuoden 1830 heinäkuun vallankumouksen aikana. Hänen ensimmäinen runokokoelmansa La Jeune Muse sai Pierre-Jean de Bérangerilta myönteisen arvostelun.[1] Pottier kannatti nuorena ensin vallankumouksellista babeuvismia, sittemmin Charles Fourierin utopistista sosialismia.[2] Hän kannatti vuoden 1848 helmikuun vallankumousta, vastusti Ranskan toista keisarikuntaa ja liittyi ensimmäiseen internationaaliin.[3] Pariisin kommuunin aikana 1871 Pottier kuului useisiin kommuunin komiteoihin ja kansalliskaartin keskuskomiteaan sekä osallistui katutaisteluihin. Kommuunin kukistuttua hän piileskeli jonkin aikaa maan alla Pariisissa, ja tuolloin, heinäkuussa 1871, hän kirjoitti sanat sosialistiseen taistelulauluun ”Kansainväliseen”. Pian hän pakeni Englannin kautta Yhdysvaltoihin.[1][2] Ranskassa hänet tuomittiin poissaolevana kuolemaan toiminnastaan kommuunissa.[3] Tuomio kumottiin myöhemmin yleisellä armahduksella.lähde?
Pottier julkaisi Yhdysvalloissa työväenliikkeestä ja Pariisin kommuunista kolme poliittista runoelmaa. Hän palasi Ranskaan vuonna 1880 ja liittyi työväenpuolueen jäseneksi.[1] Laulaja Gustave Nadaudin taloudellisella tuella hän julkaisi vuonna 1884 poliittisen laulukokoelman Quel est le fou, joka toi hänelle laajempaa mainetta. Pottier kuoli 71-vuotiaana vuonna 1887. Vähän ennen hänen kuolemaansa ilmestyi toinen laulukokoelma, joka sisältää hänen tunnetuimmat ja parhaat tekstinsä.[1][2] Seuraavana vuonna belgialainen työläismuusikko Pierre Degeyter sävelsi ”Kansainvälisen” lauluksi, minkä jälkeen se kohosi vähitellen tunnetuksi ja päätyi lopulta koko kansainvälisen sosialistisen liikkeen tunnuslauluksi.[2][3]
Pottier on haudattu Pariisin Père-Lachaisen hautausmaalle.