Edward Mills Purcell
yhdysvaltalainen fyysikko / From Wikipedia, the free encyclopedia
Edward Mills Purcell (30. elokuuta 1912 – 7. maaliskuuta 1997) oli yhdysvaltalainen fyysikko. Hän sai Nobelin fysiikanpalkinnon yhdessä Felix Blochin kanssa ydinmagneettisen resonanssin (NMR) analyysimenetelmän löytämisestä.[1]
Edward Mills Purcell | |
---|---|
![]() |
|
Henkilötiedot | |
Syntynyt | 30. elokuuta 1912 Taylorville, Illinois, Yhdysvallat |
Kuollut | 7. maaliskuuta 1997 (84 vuotta) Cambridge, Massachusetts, Yhdysvallat |
Kansalaisuus |
![]() |
Koulutus ja ura | |
Väitöstyön ohjaaja | Kenneth Bainbridge ja Henry De Wolf Smyth |
Instituutti | Purduen yliopisto, Harvard, MIT |
Tutkimusalue | Fysiikka |
Tunnetut työt | Ydinmagneettinen resonanssi |
Palkinnot |
![]() |
Infobox OK |
Purcell kasvoi Illinoisissa ja opiskeli sähkötekniikkaa indianassa Purduen yliopistossa. Hän kiinnostui fysiikasta jo siellä, lähti Saksan Karlsruheen vaihto-opiskelijaksi ja jatkoi kotimaahan palattuaan Harvardin yliopistossa missä väitteli vuonna 1938.[2]
Toisen maailmansodan aikana Purcell työskenteli MIT:ssä tutkaongelmien parissa. Vuonna 1946 hän kehitti uuden menetelmän jolla voitiin havaita ydinmagneettista resonanssia paljon tarkemmin kuin Isidor Isaac Rabin aikaisemmalla menetelmällä.[3]
Purcell oli naimisissa ja hänellä oli kaksi poikaa.[2]
NMR-menetelmää käytetään nykyisin yleisesti molekyylien ja yhdisteiden rakenteen tutkimiseen.[3]