![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0c/Fischer_Annie%252C_Pesti_Napl%25C3%25B3_k%25C3%25A9pes_m%25C5%25B1mell%25C3%25A9klet%252C_1933.jpg/640px-Fischer_Annie%252C_Pesti_Napl%25C3%25B3_k%25C3%25A9pes_m%25C5%25B1mell%25C3%25A9klet%252C_1933.jpg&w=640&q=50)
Annie Fischer
From Wikipedia, the free encyclopedia
Annie Fischer (5. heinäkuuta 1914 Budapest, Unkari – 10. huhtikuuta 1995 Budapest, Unkari[1]) oli unkarilainen klassinen pianisti. Hän antoi ensikonserttinsa jo kymmenvuotiaana ja opiskeli Franz Lisztin musiikkiakatemiassa Ernő Dohnányin johdolla. Hänet palkittiin kansainvälisessä Liszt-pianokilpailussa vuonna 1933, mutta toinen maailmansota keskeytti uran. Fischer pakeni Ruotsiin. Sodan jälkeen hän palasi Unkariin ja konsertoi enimmäkseen Keski-Euroopassa. Mozart ja Beethoven olivat hänen ohjelmistonsa runkona, mutta hän soitti myös myöhäisromantiikan teoksia ja joitakin uudempia kappaleita, kuten Béla Bartókin 3. pianokonserttoa. Fischerin kuoleman jälkeen EMI julkaisi hänen tekemänsä kokonaislevytyksen Beethovenin pianosonaateista, jota oli valmisteltu parikymmentä vuotta.[2]
Annie Fischer | |
---|---|
![]() |
|
Henkilötiedot | |
Syntynyt | 5. heinäkuuta 1914[1] Budapest, Unkari[1] |
Kuollut | 10. huhtikuuta 1995 (80 vuotta)[1] Budapest, Unkari[1] |
Kansalaisuus | unkarilainen |
Ammatti | pianisti |
Muusikko | |
Tyylilajit | klassinen |
Soittimet | piano |
Levy-yhtiöt |
Hungaroton, EMI, Deutsche Grammophon ja Supraphon![]() |
Infobox OK |